Jag kan inte tro att det är du.
Tommy, du kan väl visa henne ditt rum?
Det är okej.
Hur länge har du bott här? Har det bara varit du och din pappa?
Min mamma dog när jag var liten.
Åh.
Jag beklagar.
Du, oroa dig inte, våra pappor är gamla vänner.
Vill du visa mig dina leksaker?
De här var min farfars.
Vill du visa hur de flyger?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag kan inte tro att det är du.
Varför sökte du efter mig?
Vi hade ingen aning om att du var här.
Hur skulle vi kunna ha det?
Förlåt. Jag bara…
Jag…
Jag är lite chockad. Jag menar…
…vi letar efter Arthur Conway.
Min dotter är journalist som jag.
Och vi vill bara ställa honom lite frågor.
Gällande vad?
Tja, om hans tid hos Strata.
Ja, vi… vi vet att han är en visselblåsare.
Var har du varit?
Och vad gör du här?
Förlåt, det är bara för… Hur känner du Arthur Conway?
Hur känner du honom?
Det var han som tog med mig hit.
Vänta, kidnappade han dig?
Jag förstår inte. Varför skulle han kidnappa dig?
Han kidnappade mig inte, Matt. Han räddade mig.
DET ÄR INTE ÖVER VEM MER?
Så Arthur räddade dig? Från vad?
Jag var orsaken till att han blev visselblåsare.
När min mamma insjuknade
började hon ta mig till flygfältet för att se flygplanen lyfta.
Det var där jag träffade Arthur.
Jag visste det inte då, men Arthur var min biologiske pappa.
Visste nån annan om det?
Jag tror inte det.
Min mamma varnade mig för att inte berätta för nån om flygfältsvisiterna.
Hon ville nog inte att nån skulle veta.
Det var svårt nog redan hemma.
Jag har en idé.
Vad sägs om ingen present? Vad sägs om det?
Ja. Tja, jag…
Jag kan förstå det.
Min mamma visste att hon inte skulle kunna ta hand om mig för evigt, och…
…och vid Strata var jag lycklig.
En dag hörde jag nåt som jag inte borde ha hört.
Arthur lät mig kolla in ett flygplan som höll på att byggas.
Cheferna pratade om en kemikalie vid namnet kadmium,
och hur giftig den var.
De ville inte att nån skulle veta att företaget hade använt det.
Planen var att dumpa det nånstans utanför stan.
Jag varnade Hank och Arthur,
och de trodde att när de trädde fram, skulle Strata tvingas säga sanningen.
Men istället…
…gav de sig på oss.
Han gjorde en plan för att föra bort mig därifrån,
så att Strata aldrig skulle hitta mig,
men han litade på fel man.
Det var inte hans fel att allt gick snett.
Richie!
När vi inte kom till mötesplatsen,
letade pappa upp mig, och vi har varit i Kanada sen dess.
Jag visste det. Strata var orsaken till att du blev tvungen att sticka.
Du visste att de använde kemikalien som gjorde folk sjuka.
Snälla. Kom tillbaka.
Du är ögonvittnet vi behöver. Pappa, vi kan äntligen sänka dem.
Sänka vem? Vad pratar hon om?
Strata. De förnekar allt, och det är deras fel att min farfar dog.
Din pappa?
Vad hände honom?
Det var kadmiumet.
De påstår att de inte visste att det var farligt på den tiden, men…
De ljuger. De visste.
Och Arthur hade bevis, en rykande pistol.
Han hade ett band där en av cheferna erkände det.
Han skulle ta bandet till polisen när han hittat Stratas soptipp.
Men sen…
De saboterade Hanks flygplan.
De mördade honom.
Ja. Arthur lämnade stan den natten och gjorde en plan för att hämta mig.
Var är bandet nu?
Jag vet inte.
Pappa berättade aldrig var det var. Han…
Han ville inte att jag skulle åka till stan för att söka det.
Det var för farligt för mig i Erie Harbor.
Släpp mig!
Oroa dig inte. Vi för dig till en trygg plats!
Jag dödade en man, Matt.
Jag kan aldrig återvända.
Vänta, Richie, jag…
Okej, kalla mig inte för det. Det är inte jag längre.
Min… Min son vet inte ens vem det var. Jag kan inte mista honom för det här.
Förlåt. Ni måste gå. Jag kan inte hjälpa er. Jag…
Ni måste gå.
Men vi kan slåss mot det här.
Tillsammans.
Eller hur, pappa?
Nej. Vi borde gå.
Ja. Vi måste gå. Vi ska gå. Kom nu, älskling.
Det fanns alltid folk som brydde sig om dig i Erie Harbor.
Vi gav aldrig upp gällande dig.
Ja, några personer har trätt fram.
Vilka år sa du att din pappa jobbade för Strata?
Småcelligt karcinom, anläggning fyra.
Okej. Ja. Tack. Jag hör av mig.
Så många i den här stan har familjemedlemmar med symptom.
Lung- och njurproblem, minnesförlust.
Då har vi ett mål, eller hur? De delade symptomen visar ett samband.
Ja, men inte om folk inte vågar träda fram.
Det vi först och främst behöver nu är många fler målsäganden.
Grupptalan funkar endast när hundratals personer anklagar ett företag för nåt.
Så hundratals personer måste ta skada innan nån tror dem?
Det är helt sjukt.
Jag vet.
Tänk om vi kunde visa för folk att de inte är ensamma.
Jag vet inte. Om vi förde dem samman, hade ett möte, ansikte mot ansikte.
I stadshuset. Vilken bra idé.
Jag menar, jag hade knappt pratat med nån i skolan,
men vid strejken lyssnade alla plötsligt.
Hej. Hur gick det?
Vad är det?
Vi hittade honom.
Var Arthur där?
-Vad sa han? -Nej, Bridge.
Vi hittade Richie.
Va?
Han lever.
Vänta, så Richie visste hela tiden att Sam var i fängelset,
och han sa inte till nån att de hade fel person?
Det vet vi inte.
Du vet, han var i ett annat land, och det var en lokal nyhet.
Ja.
Det var annorlunda innan internet. Nyheterna spred sig inte lika.
Ja, och troligtvis ville han inte veta nåt.
Men han kunde vara här nu och hjälpa alla.
Och han vägrar göra det?
Vet du, det är komplicerat, Hilde.
Han fruktade för sitt liv. Han dödade en man av misstag. Okej?
Han var knappt äldre än du nu. Föreställ dig det.
Mamma, vad innebär det juridiskt?
Juridiskt finns det risk för fängelse om han återvänder.
-Men det var självförsvar. -Jag vet, älskling.
Och troligtvis skulle han inte hamna i fängelset.
Men ärligt talat, nu när vi vet att han lever
är det vår plikt att berätta det för polisen.
Annars mörklägger vi det.
Men Sam förtjänar att höra sanningen, och Richie borde berätta den.
Okej. Jag måste sköta det här.
Okej. Ni gjorde rätt.
Och det finns helt klart förmildrande omständigheter,
men staten måste få veta att Richie lever.
Vad kommer att hända honom?
Han kommer att utlämnas till Erie Harbor.
-Han ställs troligtvis inför rätta. -Jösses.
Med tanke på omständigheterna kanske han inte åtalas.
Men hör ni, det finns regler som jag måste följa.
Ja.
Såg du verkligen honom? Var det han?
Ja. Jag såg honom.
Han…
Han verkade rädd, Frank.
-Hade han en son? -Ja.
Ja. Det hade han. En liten pojke, Tommy.
I honom såg jag vår Richie. I pojkens ansikte.
Verkligen. Det var kul att se. Det var kul att se en stund.
Låt mig åka.
Jag kan övertala Richie, jag kan…
…förklara allt i förhand. Jag kan skydda honom.
Kan du rapportera det först imorgon?
Inte om du ber om det.
Då ber jag inte om det.
Jag hörde när företagets chefer sa att det var kadmiumet.
-De hade testat det, och det var giftigt. -Hej. Vad händer?
Richie nämnde en rykande pistol.
Arthur hade ett band med en bekännelse som kunde sänka Strata,
men han lämnade det i Erie Harbor.
Jag visade de nya flygplanen för min väns barn.
Barnet var Richie. Det var Richie som hörde cheferna.
Det måste ha varit då han blev Stratas måltavla.
Men bandet med bekännelsen kan vara var som helst. Hur ska ni hitta det?
Tja, vi måste tänka. Ja, vad vet vi?
Vi vet att Arthur hade bandet tills dagen Hanks flygplan kraschade,
för han planerade att ta det till polisen.
Och Richie sa att Arthur lämnade stan den kvällen för att han var så rädd.
Pappa, titta. Hank Gillis kraschade på eftermiddagen 24 oktober 1987.
Vi måste bara ta reda på vad Arthur gjorde den dagen.
Ja, visst. Bara det.
Pappa, minns du nåt om dagen Hank Gillis kraschade?
Killar, vänta nu. Vänta. Jag vill ta ett foto.
Okej.
Bunta ihop er. Ni killar.
Ja, det stämmer.
Vi skulle på en fisketur den dagen. Ja.
Ja, vi ska se.
Ja, titta. Där är det. Titta på datumet.
Och vet ni vad? Jag minns att Arthur var där.
Han berättade för oss om Hank Gillis flygplanskrasch.
Det var han.
Tror du att bandet kan vara på farfars båt?
Jag menar, det är ingen dålig ledtråd.
Samla ihop så många ni kan till stadshuset.
Vi övertygar dem.
Alle man på däck, va?
Okej, nu gör vi det här. Kom.
-Damerna först. -Tack.
MÖTE I STADSHUSET
Vi håller ett möte i stadshuset för alla som kan ha skadats av Strata.
Du kan ge den andra till nån som du tror vill komma, okej?
Tack så mycket. Ha en bra kväll, okej?
Ja. Och allt är pro bono.
Vi vill hjälpa folk med sjukvårdskostnaderna.
Kom och lyssna på vad de har att säga.
Be din bror Jimmy att komma också.
Och om de har gjort nåt mot din familj, dig eller din familj,
om du känner nån.
Jag ger dig ett till flygblad.
Finns det nåt ställe vi inte har kollat?
Jag vet inte. Det känns som att vi har gått igenom hela båten.
Åh, nej.
Vadå?
Säg inte bara "Åh, nej", och sen inget mer.
Strata vet om din mammas stämning.
Pappa sa att de skickade det här till alla i företaget.
Vänta, vad? Låt mig se.
Vänta nu.
"Osanna och ärekränkande påståenden hotar våra pågående operationer i Erie Harbor."
De påstår att vi ljuger.
Nej, de hotar folks jobb. Det säger de.
Jag borde kolla till min pappa.
Han glömmer att äta när han är orolig, och han har hypoglykemi.
Jag borde också gå. Jag vill sätta upp de här i skolan.
Vi sätter hårt mot hårt.
-Tja, tack för all hjälp. -Naturligtvis.
Försök att inte bli gripna.
-Lägg till den på listan. -Den stämde.
-Flygbladen tar slut. -Fint. Jag menar, vi skaffar mer.
Varsågod. Vi borde nog ha fullt hus.
Folk lyssnar äntligen.
Kanske inte alla.
-Jag tar dem. -Visst.
Fint.
-Här. Jag går och gör fler kopior. -Tack, älskling.
BRIDGET JENSEN ADVOKAT
FÖRRÄDARE
Vet du, det var 30 år sen, älskling.
Bandet har knappast överlevt ens hälften av tiden.
Vet du, vi borde inte ha haft såna förväntningar.
När Arthur gömde bandet visste han att det var det enda som skyddade Richie.
Han måste ha gömt det på ett tryggt ställe.
Ja, det stämmer. Men jag har ingen aning om var.
Förutom de här gamla mynten som farfar gömt i den här burken,
så finns det inget annat här.
Pappa, tänk om bandet var på båten, men sen gömde han det nån annanstans?
På ett tryggare ställe.
Minns du när farfar började gömma saker och ting hemma?
Ja, som i kassaskåpet på vinden.
Precis. De var alla saker som han ville skydda.
Den kan inte vara där.
Pappa, vad gör du?
Låt mig göra det. Sluta. Kom igen. Sluta.
Hejsan.
Kan du inte sova?
Jag kanske vet var bandet ligger.
Bara det här häftet.
Vänta, vad är det?
Bandet är inte här. Jag hade fel. Igen.
Vänta, jag kan inte tro det. Titta.
Titta på det här. Han… Han visste att nåt var snett.
Ja. Han visste hela tiden att nåt var snett.
Titta. Han var dem på spåret.
Ja, han måste ha sett alla
sina vänner från jobbet dö,
och han försökte pussla ihop det, titta.
DÖDSRUNA
Hans tid tog slut innan han hann lösa det.
Han blev för sjuk.
Vet du, jag… Jag kunde ha hjälpt honom med det här.
Ja, det kunde jag ha gjort. Om jag hade varit här så hade…
Jag hade kunnat hjälpa honom med allt det här.
Men jag visste det aldrig.
Han hade inte bandet.
Ja.
Richie?
Tja, sa Izzy vem vandalen var?
Nej.
Jag kan inte tro att nån härifrån skulle spraya vår bil.
Kanske det var Strata.
Matt, stan är liten. Alla vet vem vi är, var vi bor.
Ja, jag tror att vi borde rapportera det. Det borde vi.
Kanske stadshuset inte är en bra idé.
Nej, mamma. Vi har tid att fixa det här. Vi kan ännu hitta bandet.
Okej. Det är bra. Jag kollar in det här.
Okej, ingen fara. Allt är bra.
Hejsan. Vad är det som händer?
Vad är det?
Richie är borta.
Jag sköt upp rapporteringen så länge jag kunde, men det hjälpte inte.
Han ser ut att ha stuckit strax efter att ni åkte.
Va?
BENSINSTATION
NÄRBUTIK
Okej, kompis. Det är bara ett par timmar till.
Pappa, varför tror de att du heter Richie Fife?
-Och vem är Sam Gillis? -Va?
KIDNAPPING I ERIE HARBOR
-SAM GILLIS DÖMD TILL LIVSTIDS FÄNGELSE -SAM GILLIS DÖMD
Herregud.
MAN FRÅN ERIE HARBOR DÖMD FÖR FIFES KIDNAPPING OCH MORD
SHERIFF BRIGGS DOTTER AVSLÖJAR SIN FARS HEMLIGHET
Hilde, nu går vi. Mötet i stadshuset är om 20 minuter.
-Här, ta den. -Okej, har vi allt?
Pappa, jag kan inte hitta mitt häfte.
Jag skulle hålla det under talet, så att mina händer inte skakar.
Okej. Oroa dig inte. Vi ska… Nu ska vi se.
Vet du vad? Du kan ju ta den här.
Ja, avsluta det han påbörjade.
Kom då.
Okej, nu kör vi.
Det är ingen här.
Vad gör han här?
Du.
Om du inte vill göra det här, så måste du inte.
Nej, jag vill att han hör det här. Även om det inte gör nån skillnad.
Sanningen är viktig för den är viktig för mig.
Okej. På dem bara.
Okej, kom igen. Du klarar det.
Alltid när samhället har bekymmer, så lyssnar vi mer än gärna.
Ni verkar inte ha mycket stöd,
så ni kan väl säga er sak, så att vi alla kan gå hem.
Hej.
Jag är Hilde Lisko.
Och…
…som en del av er vet…
…så miste vi min farfar strax före hans 70-årsdag.
Det gick för snabbt.
Och…
…innan han köpte cykelaffären,
jobbade han för Strata Tech Industries med att spraya flygplanen.
Hur många av er arbetade där eller känner nån som gjort det?
Det finns så många historier…
…som liknar min farfars i den här stan.
De här är foton av Stratas före detta anställda
som blev sjuka och dog för unga.
De är inte bara namn eller siffror, de var människor,
älskade människor.
Hon var nåns mamma.
Och han var nåns son.
Alla önskar att de hade mer tid,
men de här personerna borde ha haft det.
Vi vet alla att din mamma leder ett mål utan grunder mot vårt företag.
Hon försöker dra nytta av folks elände.
-Jaså? Hon gör det gratis. -Ja, vet du, den här familjen
bryr sig om sanningen och om att hjälpa folk.
Vi har hört nog.
Din pappa förgiftade den här stan.
Var försiktig, unga dam. Min advokat är här.
Vet du vad? Prata inte med henne så där.
Vad du än anklagar min pappa för så hade jag inget att göra med det.
Det här är gulligt, men det bevisar inget.
Ni har inget stöd. Ni har inget fall.
Jag tror ni har ett fall.
För nu har ni ett ögonvittne.
Vem är du?
Jag är Richie Fife.
-Hejsan. -Hej.
SOS. BE ALLA TITTA NU…
Hej.
När jag läste dina artiklar visste jag att jag behövde återvända.
Det känns som att jag har flytt hela mitt liv…
…även när jag varit stilla.
Jag ville inte att min son skulle se mig så,
flyende undan allt.
Ditt företag måste betala för vad det gjort…
…mot min pappa, mot Richie, mot mig.
Och mot stan.
Vi hittade inte bandet.
För att jag har det.
Jag fick panik. Jag försökte göra mig av med er, och… Förlåt.
Jag skäms över det.
Tja, nu är du ju här.
Mr Williams uppskattade inte att ni besvärar honom med anklagelser.
Han måste berätta för arbetarna,
annars tvingas vi till offentliga åtgärder.
Det där var vittnesmålet.
Det har vi redan.
Förlåt, men…
…det förändrade inget.
Vänta bara.
Arthur.
Mr Williams.
Det är Grants pappa.
Så det finns oro för hälsa och säkerhet.
De borde vara tacksamma att de ens har jobb.
Fife-ungen förtjänar inte att hamna i den här röran.
Vilken chef var det han hörde?
Jag vill ha ett namn.
Det var ingen chef.
Det var Grant, din son.
Du visste det.
Den ungen tänker aldrig innan han öppnar munnen. Jäklar.
Det här är Arthur Conway. Det är 20 september 1987.
Det förändrar inget.
Jag begraver er i papper de kommande 20 åren.
Bandet når aldrig allmänheten.
För sent.
Grant Williams, du är gripen.
Du har rätt att tiga.
Allt du säger…
Du, Hilde. Vad var det jag sa?
Va? Du gjorde det. Kom hit.
Jag kan aldrig gottgöra för all tid du gått miste om.
Det är sheriff Briggs fel, inte ditt.
Du måste tro mig, Sam. Om jag hade vetat…
Du var bara barnet, Richie.
Det var du också.
Till alla lojala prenumeranter av Magic Hour Chronicle…
…vi är tillbaka.
Vi har kod 245.
"Överfall med dödligt vapen."
INDUSTRIELL SANERING
Och för en gångs skull har vi goda nyheter.
Med hänsyn till Grant Williams kriminella uppförande
kunde Junior upphäva kontraktet som de skrivit.
Familjen Johnson fick sin gård tillbaka, sanerad och återställd.
Izzy och min mamma fick ihop nog med folk till stämningen,
och hon tror att Strata kommer att förlika innan årets slut.
ANHÅLLANDE FÖR KIDNAPPING AV RICHIE FIFE
Drabbade familjer kommer att få flera miljoner dollar var.
GRANT WILLIAMS BORGEN ÄR 5 MILJONER
Det finns många att tacka för det här,
inklusive, naturligtvis, Richie Fife. Det var där storyn började.
NINJAPIRATER FLICKOR TILLÅTNA
Du är verkligen här.
Vi tänkte så mycket på dig.
Ja, jag kan se det.
Mår du bra?
Ja. Jag mår faktiskt riktigt bra.
Jag har haft ett bra liv.
Jag visste att du fanns där ute nånstans.
Vill ni ha kakor?
Jadå.
Perfekt.
Jag kommer inte att publicera fler storyer om Richie.
Men en sak vill jag göra klart,
jag vore inte den journalist jag är idag utan honom.
Och jag vet att min pappa känner lika.
Vad har du där? Äpplen?
-Är det allt? -Jag har äpplen här.
-Tog du inget annat med? -Hör ni, nåt nyttigt också.
Nu ser det bättre ut.
Vi är rätt ohejdbara.
Hej. Jag heter Kim.
Trevligt att träffas.
Vet du, din pappa var min bästa vän när jag var i din ålder.
Det stämmer.
Hejsan.
-Hejsan. -Läget?
-Hur går det? Allt bra? -Jodå.
Vem är snabbast?
Det jag inte kan komma över…
-…är hur gamla vi är. -Åh, gud.
Jag kan inte tro att vi alla är här.
Allt tack vare en tjej som vägrade ge upp…
…gällande ett barn hon aldrig känt.
Så tack till er alla.
Mina vänner och jag kommer att växa upp i en tryggare, renare värld
för att ni var modiga nog att slåss tillbaka.
Och jag hoppas att ni har riktiga pangnyheter till mig.
För jag kommer aldrig att sluta leta efter sanningen.
WASHINGTON GAZETTES REGIONALA BYRÅ
ANSÖK TILL PRAKTIK!
Hör ni!
Alla enheter kallas. 187. Möjligt mord.
ERIE HARBOR POLISSKANNER
Ungar, ni får inte vara här.
Det här är en brottsplats.
Kom nu. Vi går. Donny, Spoon, upp på cyklarna.
-Hilde, sätt fart. Alla bort. -Hallå.
-Kom igen, Frank. -Ni får inte vara här.
Är det mitt häfte?
FÖRSVUNNA BEVIS
VAD VISSTE HILDE?
INSPIRERAD AV EN UNG JOURNALIST, HILDE LYSIAK
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä