Okej. Jösses.
SYLS CYKLAR
-Hej. -Snyggt.
-Riktigt fint. -Jag vet att det är lite löjligt, men…
Ja. Var annars ska vi ha en barnfri konversation?
-I barnens lekrum så klart. -Ja. Jag fattar ironin.
Okej, hör här. Jag skickade iväg vattenprovet från ön.
Så förhoppningsvis visar resultaten om det är farligt eller inte.
Tror du att vi borde rapportera det?
Nej.
Nej, det tror jag inte. Vi borde vänta tills vi vet vad det gäller.
-Okej. -Jag borde aldrig ha åkt dit med henne.
Allvarligt talat var det dumt.
-Jag menar, det var ju farligt. -Du.
-Jag fattar inte vad jag tänkte. -Kom igen.
Kom hit.
Jösses.
Äpplet föll minsann inte långt från trädet.
Ja, därför borde jag ha visat bättre föredöme.
Seriöst. Vi sa nej till Richie, det var skadligt för hennes mentala hälsa.
Sen tar jag med henne för att leta efter hans 30 år gamla hemlighet.
-Jag borde ha varit hemma med min pappa. -Nej.
Om nåt hade hänt honom eller Ginny hade jag inte kunnat förlåta mig.
Men inget hände dem. De tog ingen skada.
Jag tror att du har det väldigt stressigt just nu.
Klarar du dig?
Ja, Bridge, kom igen.
Jag klarar mig. Allt blir bra.
Kom igen, jag klarar mig.
Kom igen. Vi borde gå tillbaka in.
-Ginny! -Vad gör du? Sluta!
-Åh gud. -Nej, Hilde, den är min.
-Ginny, sluta. Seriöst. -Måste vi?
Men vad gör du? Ge den tillbaka. Sluta!
Stig bort från vattnet.
Det kan vara giftigt.
Hilde?
Jag menar det.
Seriöst? Giftigt?
Jag såg nåt som läckte i vattnet vid ön.
Jag tror att det gjorde Walter sjuk.
Jag vill inte att du exponeras för det.
Behöver jag inte tvätta mina tänder då?
Vänta. Tills pappa får resultaten från vattenprovet
måste vi använda det här provet för att veta att det är tryggt.
Om rutorna blir mörka, då har vi problem.
Om de förblir ljusa är allt bra.
Och så ser vi på den i tre sekunder.
Ett, två, tre.
Hurra!
Nu kan du borsta tänderna.
Äsch då.
Mamma? Pappa?
Mamma! Det är nån här.
Vad gör du här?
Hilde, förlåt mig.
Du måste till polisstationen.
Du, Hilde. Vem är det? Är allt bra?
DET ÄR INTE ÖVER VEM MER?
Olaga intrång.
På en söndag? När ni ska till skolan nästa dag?
Det är…
Vilket ord använder advokaterna när de tror att man ljuger?
-Förmodande. -Det är ett förmodande.
Om du måste ta ett förbrytarfoto, ta det från min bästa sida.
Ursäkta, ett ögonblick.
Ön ni vistades på var privat mark.
Men jag försöker lista ut hur ni tog er dit.
Hallå? Båten körde inte sig själv.
Jag har båtlicens. Men jag väntar på mitt båtkörkort.
Det funkar inte så.
Ja, jag tog med mig barnen dit.
Det skulle vara en lärorik utflykt.
Vi kunde inte veta att det var privat mark.
Tyvärr säger ägarna annat.
Wott Management äger marken.
-Åh, Trip. -Jag vet. Tro mig.
Det sista jag vill göra är att dansa efter deras pipa.
Men de hade starka bevis på ert intrång.
Alla barnen betalar böter.
Och, Matt, eftersom du är vuxen,
kan det hända att de vill åtala dig.
Vänta. Vad har de för bevis?
Den här drönaren.
Jag har aldrig sett den förut.
-Var fick ni en drönare ifrån? -Är det min drönare?
TILLHÖR MICHAEL DAVIS
Jag sa ju att vi skulle hitta den.
-Den tillhör oss. -Nu är den faktiskt bevis.
Ni kan inte få den tillbaka än.
Tog ni med min drönare för att spela in ert brott?
Älskling.
Ursäkta att vi inte kunde träffas på mitt rum som vanligt folk.
Det är bara att jag ville prata med dig i enrum,
och det är så gott som omöjligt hemma hos mig, så.
Det gör inget. Vad är det? Du lät upprörd.
Emma berättade att hon gillar mig.
Gillar hon dig på det sättet?
Vad svarade du henne?
Tja, jag vet inte, inget. Jag visste inte vad jag skulle säga.
Och sen insåg vi att farfar var borta, så…
Så, vad nu? Gör du slut med mig?
Va? Nej. Jag menar… Jag vet bara inte vad jag ska göra.
Berätta för henne att du är min flickvän, att du inte gillar henne på det sättet.
Ethan, jag vill inte såra henne. Hon är min vän.
Nej, det är hon inte.
Hon vill dejta dig. Hon vill inte vara din vän.
Så vadå, om vi inte skulle dejta,
-skulle du inte vilja vara min vän? -Nej.
Nu känns det som att du ber mig välja mellan dig och henne.
Tja, hon gillar ju dig.
Så, jag antar…
Ja, det gör jag.
Och de är inte…
Jag hjälper dig gladeligen kämpa emot böterna.
Ja, jag har ju varit i samma situation som reporter tidigare.
Det kan jag säga, det lugnar alltid ner sig.
Vänta nu. Har det hänt dig tidigare?
Nästa gång kan du väl lämna min son utanför.
Förlåt.
Oroa er inte. Det här kommer inte att hindra oss.
Ursäkta?
Hörde du inte vad de sa? Jag får inte drönaren tillbaka.
-Vi måste betala böter. -Pappa kommer att döda mig.
Och vad ska jag säga till mamma? Hon jobbade redan dubbelskift idag.
-Kan jag göra nåt? -Nej.
Okej, ni två, vi går.
-Förlåt, pappa. Det var inte meningen… -Det gör inget.
Vi pratar om det här hemma sen, okej?
Fortfarande inget från Izzy. Hon sa bara, "Snart hemma."
Jösses.
Jösses. Hon valde fel kväll att göra nåt sånt här.
Jag vet.
Ja, vi hade tur att Kim kunde sköta.
Vänta. Du bad väl henne att inte nämna nåt till Frank än, va?
Okej, bra.
De vet nog inte att han var där.
Du, Hilde? Vill du komma ut hit?
Trip lyckades övertala Wott att inte åtala.
Men endast om du lovar att inte publicera nåt om det här.
Pappa, nej. De försöker köpa vår tystnad.
-Hilde, jag… -Du, jag gjorde mitt bästa.
Men jag är polis, och ni bröt mot lagen.
Du är inte bara polis. Du är sheriff.
Varför hjälper du dem?
Tror du att jag vill göra det här?
Att jag vill hjälpa ett hemskt företag straffa min vän?
Du, jag önskar att jag kunde låta det vara,
men så funkar inte den här avdelningen, inte längre.
Jag vill inte att du slutar ställa frågor och leta efter sanningen,
men du gjorde nåt olagligt.
Vare sig du gillar det eller ej, så har det konsekvenser.
Jag förstår.
Ja, vi betalar böterna.
Men jag slutar inte rapportera.
Izzy har inte svarat på messet.
Jag har skickat typ tio mess.
Vi måste stoppa Hilde från att publicera om den där ön, eller hur?
Vad de än håller på med, så vill de hålla det hemligt.
Vet du vad? För 15 år sen hade jag spenderat natten in finkan
och aldrig lämnat en sån här story.
Tja, vi har ingen aning om vad de kan göra.
Vi måste vara försiktiga.
Du! Ursäkta mig. Har du nån aning om hur sent det är?
Ja, var i helsike har du varit?
Din syster släpades till polisstationen.
Vi hade ingen aning om var du var.
Oj, okej, bra. Få se om jag fattade.
Hilde arresterades, men ni är arga på mig för att jag kommer hem sent?
-Du är inte i trubbel på grund av Hilde. -Nej! Jag hade en usel kväll.
Jag har inget privatliv i det här huset för att kunna prata allvar med nån!
Och ni har ingen aning om vad jag går igenom!
Okej, vi vill veta vad du går igenom.
Vi blev bara oroliga.
Okej, mamma, förlåt, men jag hittade er inte,
och jag visste att det skulle gå snabbt,
och jag behövde träffa Ethan, och…
Det gör inget. Vi bara… Vi är glada att du är i säkerhet.
Okej?
-Okej. -Vi blev bara rädda.
Ja, Iz. Allt är bra. Vet du, vi…
Vi pratar om det här på morgonen, okej?
Okej.
Mamma, pappa, skulle jag få flytta upp på vinden?
Snälla? Jag vet att ni är arga just nu,
men jag är ju inget barn längre,
och jag behöver verkligen lite mer privatliv.
Vad gör du?
-Mamma och pappa sa att jag får sova uppe. -I natt?
Nej, för gott.
Du, Hilde, jag går i high school nu. Saker och ting förändras.
Men jag vill inte att de ska förändras.
Jag vet du tycker att mitt rapporterande är irriterande ibland,
men jag skulle inte klara det utan dig.
Bra journalister ser båda perspektiven
och tar andras känslor i beaktande.
Det glömmer jag ibland.
Men det gör aldrig du.
Sheriff Johnson, jag tog mig friheten att ta mig en till titt på drönarvideon.
Naturligtvis.
Jag hittade nåt som jag tror att du inte har sett.
Det var nån annan på ön.
Jäklar, Frank.
Ledig, utan tillstånd, det är olaga intrång.
Som en utomstående, tillåt mig säga
att han är en belastning för avdelningen.
Med all respekt, du känner inte honom som jag.
Det har du rätt i.
Därför ser jag det här klarare.
Han har uppvisat oprofessionellt och upproriskt beteende tidigare också.
Det tänkte jag nämna i min rapport, men efter det här måste du sparka honom.
Men, vänta nu.
Jobbet är hans liv.
Det kanske inte ser ut så just nu,
men han är en bra polis.
Han känner det här samhället bäst av alla.
Vi har haft meningsskiljaktigheter, men vi har överkommit dem.
Jag kan inte sparka honom.
Du, jag vet att du vill känna att du har kontrollen.
Och tro det eller inte, men jag vill att du lyckas.
Men gör det du måste.
Gör du inte det
vet vi båda att du kommer att se lika korrupt ut som din företrädare.
Nej, på allvar.
Hon hittar allt. Jag kan inte gömma nåt från henne.
Hon hittar det. Om jag köper en gåva, då hittar hon den.
Nej, hon rotar runt.
Hon snokar i mina saker hela tiden.
Ja. Vet ni, vissa av oss måste jobba.
Vi ses senare.
När jag gör anteckningar börjar jag automatiskt rita trianglar.
Jag såg en penna i affären
-som kan skanna bokstäver… -Så futuristiskt.
…och sen skannar den dem på en annan sida.
Hör ni, jag vet att det var tufft igår.
Det var det. Tack för att du säger det.
Men jag tror att vi kan jaga storyn utan att få mer problem.
Menar du allvar?
-Hon menar allvar. -Naturligtvis.
Vi behöver bara få folk att använda mina vattenprover,
-och sen kan vi… -Jag antar erbjudandet.
Va?
Jag måste göra lite samhällstjänst
och låta bli att skriva om Wott Management,
så då är det klart.
Jag antar det också. Jag är inte skapt för fängelset, Hilde.
Jag är den känsliga, artistiska typen.
De kan inte hindra oss från att skriva storyn. Det är sanningen.
Förlåt. Jag avstår.
Jag med.
Hur kan ni låta dem göra så mot oss?
Vi är ju ett team.
Vi återgår till jobbet.
Vad fick du på nummer sju?
FÖRLORA DIG SJÄLV I EN BOK
Smidigt, Lisko.
Hej.
Jag bits inte, vet du.
Hej.
Tja, jag…
Jag gillar dig mycket, vet du? Men…
…jag bara…
Jag vet inte om jag gillar dig på det viset.
Men…
…du är kanske
den häftigaste tjejen jag nånsin träffat.
Och om du skulle be mig
att klippa allt mitt hår, färga det lila och skaffa en ansiktstatuering,
då skulle jag nog göra det.
Och…
…jag vill verkligen inte att du hatar mig,
eller tycker att jag är otroligt fånig,
för jag känner att jag faktiskt…
…att jag gillar mig när jag är med dig.
Jag känner aldrig så.
Eller mycket sällan.
Förlåt. Jag bara…
Jag blev så arg på Ethan när jag trodde att han sa
att han inte skulle vilja vara min vän om vi inte dejtade.
Sen förstod jag att…
…att jag var rädd för det med dig.
Izzy, jag vill vara din vän oavsett.
-Så du hatar mig inte? -Naturligtvis inte.
Jag menar…
…naturligtvis är jag lite besviken.
Jag tror att du vet vilken version av dig själv som du gillar.
Och jag tror att du på sätt och vis ber mig om lov att bli den tjejen.
Tillstånd beviljat.
Ta ett provkit. Låt dem inte förorena stan.
Hej. Ta ett provkit. Låt dem inte förorena stan.
Hej. Ta ett provkit.
Jag vet att det är mycket att smälta, men i bergen finns det tunnor,
och de läcker ända ner i den här sjön.
Allt som vattnet rör dör, så det måste vara giftigt.
Det är bara en tidsfråga innan det når oss.
Om vi inte tar reda på vad det är de döljer,
då kan alla i stan vara i fara.
Ta ett provkit. Låt dem inte förorena stan.
Hilde, du kan inte bara sätta upp ett stånd så där.
Vet mr O'hara att du tog den från biblioteket?
Rektor Collins, folk har rätt att veta
-om nåt gör dem sjuka. -Hilde, vårt vatten är bra.
Men du förstår inte.
De släpade oss till polisstationen, gav oss böter,
och gav till och med Briggs sparken för att han hjälpte oss.
Va?
Sa Frank inget till dig?
Nästa gång måste du ha mitt tillstånd innan du tar över skolkorridoren så här.
Jag…
Du måste tänka på konsekvenserna innan du gör saker och ting.
Tack.
Ta den till biblioteket.
ÄR DITT VATTEN GIFTIGT?
Hej, mr Johnson.
Hur kan jag hjälpa dig?
Förlåt för det jag sa.
Tack. Jag uppskattar det.
Jag har försökt få folk i stan att testa sitt vatten
-för att se om det är giftigt, och… -Åh, nej.
Hilde, sprid inte ut panik i samhället så där. Jösses!
Men, Trip, jag vet vad jag såg.
De dumpar nåt där ute, jag vet bara inte vad.
Det är privat mark. De kanske håller på att bygga nåt.
Jag kan inte gå runt och beskylla folk utan bevis.
Jag tog ditt tips om Woodruff-källaren. Minns du det?
Det visade sig bli mycket pinsamt för mig.
Då skaffar vi bevis.
Det här är till din pappa. Han bor närmast ön av oss alla.
Om det finns nåt i vattnet,
-då når det honom först. -Hilde.
Min pappa har redan tillräckligt att oroa sig för.
Jag vill inte stressa honom gällande nåt
som kanske inte kommer att hända.
Du, jag förstår att du inte kan vara min källa längre.
Och jag förstår att det är en intressekonflikt att vara min vän.
Men jag kommer alltid att bry mig om sanningen och om att göra rätt.
Och om dig.
Jag vill inte att du eller din pappa tar skada.
-Hej. -Hej.
Är allt bra?
Inte egentligen.
Är det så här det ska vara nu?
Ska vi hålla hemligheter från varandra?
Varför berättade du inte för mig?
Jag fick höra det av Hilde, av alla människor.
Tror du att det var enkelt att hålla masken
inför världens yngsta CIA-agent?
Det skulle bli verkligt när jag sa det, och jag var inte redo.
Du, jag gjorde bort mig.
Förlåt.
Förlåt? Varför?
Du förtjänar bättre.
Du borde vara med nån du kan lita på,
nån du kan vara stolt över,
inte nån som får sparken från sitt första jobb.
Du är inte vem som helst.
-Du är min fästman. -Det gör det ännu värre.
Vet du att långt innan var du Grinige Frankie.
Världens olyckligaste förstaklassare
som grät varje gång hans mamma tog honom till skolan.
Ska det här hjälpa situationen?
Vi har varit vänner i över 30 år.
Jag har känt varje version av dig,
och jag har älskat dem alla…
…även Grinige Frankie.
Du kan få sparken från ett dussin jobb, men jag kommer aldrig att skämmas.
Är allt bra?
Jadå.
Det är bara… Varför vill folk inte veta sanningen?
Vi har en enorm story, och de vill inte ens höra den.
De verkar inte ens vilja veta om nåt dåligt håller på att hända.
Ja. Vet du, jag tror att du har rätt.
Du vet, dåliga nyheter får folk att känna sig maktlösa.
De vill inte känna att de inte kan förändra nåt.
Så de vill inte veta.
Var det därför du inte ville hjälpa mig lista ut varför farfar är sjuk?
Ja. Ja, kanske.
Vet du, jag tror att du har rätt.
Jag var nog rädd att vad än svaret skulle vara,
så skulle jag inte kunna hjälpa honom.
Ja, det var jag. Jag var rädd att ens gå dit,
att ens ställa frågan, men inte du.
Jag önskar att vi kunde fråga farfar om det.
Ja.
Som att gå bakåt i tiden med honom.
Jag tror att han vet svaret. Han kan bara inte berätta det.
Ja, jag vet att det är en korkad idé.
Nej. Nej, det är ingen korkad idé alls.
-Vänta. Pappa, vad är det? -Hilde, titta vad jag har gjort!
Det är en bilderbok om mitt äventyr med farfar när vi gick runt stan.
Så fin. Bra jobbat.
GINNY FARFAR
Vad är det?
Ja, jag söker efter en story som jag skrev för några år sen i New York.
Du vet, farfar var ju inte sjuk då, så jag tänkte aldrig på det. Men…
Ja, den handlar om en behandling som kallas minnesterapi.
Den ska hjälpa dementa personer att minnas det förflutna.
Så där ja.
Ja, kolla in det här.
ÅTERSKAPANDET AV MINNEN:
DEMENSBEHANDLING BLICKAR MOT DET FÖRFLUTNA
Det fanns ett äldreboende i San Diego
som byggde en hel 1950-tals stad till patienterna.
När de återskapade deras förflutna kom de åt deras minnen.
Vet du, jag tror att vi borde göra nåt liknande med farfar.
-Vilket minne ska vi ta? -Jag vet inte. Vad tror du?
Ja, han har varit till cykelaffären många gånger.
Han är för van vid det här stället. Vad tror du?
Ginny. Ginny!
Ginny, kom hit ner med boken!
Ginny gjorde en bok om henne och farfar och deras dag ute.
Kan jag få se boken igen?
Nej. Nej. Gick ni till stranden?
Vad är det här?
Det är en restaurang. Farfar brukade gå dit.
Får jag se den? Vänta, är det…
Är det Scoglio's?
Ja, det är det. Det är Scoglio's. Det är den röda rutmönstrade bordsduken.
Vet du, farfar brukade ta mig dit ofta när jag var liten. Oj.
Tror du att det skulle hjälpa farfar om vi återskapar det?
Jag vet inte, älskling, men… Ja, det är värt ett försök.
Jag ska berätta för mamma och Izzy. Fint jobbat, Ginny.
Ja, vet du…
…fint jobbat, älskling, verkligen.
Fint jobbat.
Okej. Upp dit.
Enligt pappas artikel ska vi låta honom föra,
och se vart diskussionen leder.
Ja, det stämmer. Vi behöver inte pressa honom. Okej.
Okej, det är dags att bada, min lilla principessa.
Okej, vad mer?
-Jag vet. -Hämta pastan.
-Jag går. -Kollade nån pastan?
Nej. Kollade inte du… Jösses.
Vad gör du här?
Nån kanske nämnde att ni behöver en pianist.
-Det var alltså Hilde. -Ja, jag fattade det.
Du, förlåt att jag var en idiot tidigare. Jag bara…
Jag var svartsjuk.
Du borde ändå inte försöka kontrollera vem jag är vän med.
Jag vet. Det var inte meningen.
Jag antar att jag kände mig hotad.
Men jag borde inte ha försökt tvinga dig att välja.
Okej, som tur för dig tog Emma allt väldigt lugnt.
Så…
…jag antar att du kan vara min pojkvän.
Jag menar, är du säker att du vill ha mig?
-Hyrde du den där? -Va? Nej då.
Tja, jag… Egentligen, ja. Jag…
Jag trodde att det skulle göra det här mer "Billy Joel, italiensk restaurang",
men jag ser ut som min farbror Sal som försöker för mycket på påskdagen.
Oj. Det är som att komma in i en annan epok.
Ja, det är precis vad vi ville.
Okej.
Så, vet du vilka sånger din farfar gillade då?
Jag vet inte.
Okej då.
Där kommer han! Välkommen till Scoglio's, den bästa italienska restaurangen i stan.
-Jösses. -Varsågod och sätt dig.
Åh, vänta. Nej, nej.
Jag hämtar en sked till det. Jag hämtar skeden.
-Signore. -Jösses.
-Wow. -Min favorit.
Bröd eller smör?
Nej, tack.
Varför har du aldrig tagit med oss hit, farfar? Jag älskar det.
Oj. Titta på det här stället.
Ursäkta att jag är sen. Så vackert.
Kom du hit ofta med Jane, Sylvester?
Du vet, Jane, din fru.
Min Jane hatade det här stället i början.
Hon sa att det påminde henne om klubbarna
i västra Chicago.
Men jag tog henne ändå hit…
…för här fanns de bästa kalvkotletterna i Erie Harbor.
Hon var så vacker i skenet av levande ljus.
Jag fattar inte. Varför är killarna så sena?
Idag av alla dagar. Äsch.
Tänker de inte komma?
Varför? Vad är det för dag idag, pappa?
Vår avskedsfest från Strata.
Killarna från femte anläggningen kommer upp sig.
-Så du lämnar fabriken, Syl? -Åh, ja. Ja.
-Avgångsvederlaget var jättebra. -Jaså?
Alla på anläggningen får det för att de stänger ner vår avdelning.
Är de här killarna från femte anläggningen, farfar?
Ja, och Junior.
Han jobbade inte för Strata, men han kände till de bästa fiskeställena.
Jaså?
Och gav Strata pengar till er alla?
Ja. De valde att vara generösa eftersom vi blev utan jobb.
Det är säkert bäst så.
Jag hatade den sprayen. Den fick mig att hosta massor.
Vänta. Vilken spray, pappa?
Nån fogmassa. Vi sprayade det på flygplanen.
-Och det gjorde dig sjuk? -Nej.
Stratas läkare kollade oss.
Han sa att min huvudvärk var allergi
mot allt damm i fabriken.
Trodde du honom?
Det spelar ingen roll längre.
Jag tänker ta mitt avgångsvederlag
och öppna en cykelaffär.
"Syls cyklar."
Vad tycker du, Matty?
Det låter jättebra, pappa.
Jag vill att du ska älska det.
Affären är till dig, Matty.
Den kommer att vara din en dag, vet du.
Ja, jag älskar den, pappa.
Verkligen, jag älskar den.
-Gör du det? -Ja, verkligen. Det gör jag.
Så om det farfar sa stämmer, då låter det som att Strata visste
att fogmassan de använde på femte anläggningen var farlig.
Det blir svårt att bevisa i rätten.
-Ja. -Varför?
Du försöker bygga ett fall runt uppsåt
för nåt som skedde för snart 50 år sen.
Ja, precis. Även om Strata gav dem stora avgångsvederlag
bevisar det inte att de gjorde det på grund av hälsoproblem i fabriken.
Varför skulle de annars göra det?
Tja, min aning?
Den säger att de ville att jobbarna skulle vara tacksamma.
För om de är tacksamma, då ställer de inte frågor.
Precis.
Det är nåt fel med Walter.
FORTSÄTT GÅ SKOAFFÄR FINSKOR
Min älskade En dag kommer du att dö
Men jag är inte långt bakom dig
Jag följer dig in i mörkret
Tack för att ni kom.
Inget bländande ljus
Eller tunnlar till vita portar
Bara händer som håller varandra hårt
Som väntar på en gnista
Om himlen och helvetet bestämmer
Att båda är tillfredsställda
När jag träffade dig, då lovade jag att allt skulle bli bra.
Jag försökte verkligen.
Jag gjorde allt jag trodde att jag borde,
men det räckte inte.
In i mörkret
Om himlen och helvetet bestämmer
Förlåt.
Att båda är tillfredsställda
Farväl.
Och lyser upp alla nej
På sina skyltar om ledigt rum
Farväl, Walter.
Om du inte har nån vid din sida När din själ går vidare
Är du okej?
Då följer jag dig in i mörkret
Jag är okej. Det är bara en fågel.
Då följer jag dig in i mörkret
Hej, Scout.
-Ja, vad är det här? -Undersökningar.
Jag måste lista ut vad som fanns i fogmassan,
vad farfar kan ha exponerats för hos Strata.
Ja, älskling, du kan väl låta mig ta över en stund?
ATT JOBBA MED KADMIUM
Jag vet att det är viktigt, men…
Ja, jag tror att din lillasyster behöver sin storasyster just nu.
Okej?
Tror du att Walter är i himlen?
Jag vet inte, Ginny.
Ibland är jag rädd att det är nåt vuxna hittat på
för att vi inte ska vara rädda.
Egentligen så tror jag att Walter är i himlen.
Jag tror att han är där uppe och kvittrar med sin lilla fågelfamilj,
han äter en liten fågelglass på en liten fågelstrand.
Så, ja.
Jag tror att Walter är i himlen.
Jag är skyldig dig en ursäkt.
Varför?
När du försökte berätta nåt för mig, så ignorerade jag dig.
Jag trodde att jag gjorde nåt viktigare,
som om jag visste bättre.
Folk gör konstant så mot mig.
Och jag hatar det.
Jag lovar att aldrig göra om det.
Vad är det?
Jag fick svaren från vattenproverna.
Det är kadmium i tunnorna.
Ja, kadmium är en tungmetall. Jag läste om det och…
…det sammankopplas…
…till demens.
Nu vet vi varför han kommer och går.
Det är inte bara minnesförlust.
Hilde?
Vad är det?
Pappa, titta.
Kadmium är en av kemikalierna som Strata använde.
De ska ha slutat med det tidigt 70-tal och gjort sig av med ämnet tryggt,
men tänk om de ljög?
Vänta, det skulle betyda att de bär ansvaret
för tunnorna på ön.
Jag menar, om det är sant,
då har de dolt det här i åratal, till och med årtionden.
Strata låg bakom det.
I årtionden har Erie Harbor varit en fristad,
en liten stad omgiven av naturen, färsk luft och rent vatten,
en plats att bilda familj på.
Men The Chronicle har hittat ett problem med stadens vattenförsörjning.
Åtminstone ett hem i Erie Harbor har testat positivt för tungmetaller…
PACIFIC-KÄLLVATTEN LEVERANSTJÄNST
…och många fler kan snart vara i fara.
Vi vet inte än vem som bär ansvaret för det giftiga vattnet,
men vi har hittat samband till stans största företag,
Strata Tech Industries.
Så nu måste Erie Harbors invånare fråga sig:
"Vad mer döljer de?"
Älskling, om kadmiumet ligger bakom farfars sjukdom,
då tror jag inte att vi kan fixa det.
Då ska de få betala för det.
INSPIRERAD AV EN UNG JOURNALIST, HILDE LYSIAK
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä