Така. Боже.
ВЕЛОСИПЕДИ "СИЛ"
Здравей. - Хубаво е.
Много е хубаво. - Малко е странно, но...
Къде другаде можехме да проведем разговор без деца около нас?
В стая за игри, разбира се. - Да, иронията не ми убягна.
Изпратих пробата от водата от острова.
Сега ще чакаме резултатите и ще разберем дали е опасна.
Дали не трябва да съобщим, или...
Не.
Не мисля. Трябва първо да разберем с какво си имаме работа.
Добре. - Не трябваше да я водя там.
Честно казано, беше глупаво.
Беше много опасно.
Не знам какво съм си мислел. - Стига. Ела тук.
Ела тук.
О, боже.
Вие двамата много си приличате.
Да, затова трябваше да й служа за пример.
Така е. Уж приключихме с Ричи заради душевното й спокойствие,
а я водя да търси тайна, която той е знаел преди 30 г.
Не, трябваше да съм вкъщи при татко. - Не.
Ако нещо беше станало с него и Джини, нямаше да си простя.
Но нищо лошо не им се случи.
Мисля, че си под голям стрес в момента.
Ще се оправиш ли?
Да, Бридж, стига.
Ще се оправя.
Стига. Ще се оправя.
Хайде, да се прибираме.
Джини! - Какво правиш? Спри!
Боже. - Не, Хилде, моя си е.
Джини, спри. - Налага ли се?
Какво правиш? Върни ми я. Престани!
Моля, отдръпни се от водата.
Може да е отровена.
Хилде?
Говоря сериозно.
Наистина ли? Отровена?
На острова видях нещо да изтича във водата.
Мисля, че затова Уолтър е болен.
Не искам да засегне и теб.
Значи може да не си мия зъбите?
Задръж. Докато татко изчаква резултатите от водата,
ще използваме този тест, за да се уверим, че е безопасна.
Ако тези квадратчета потъмнеят, загазили сме.
Ако останат светли, няма проблем.
А сега ще изчакаме още три секунди.
Едно, две, три.
Може да си измиеш зъбите.
Гадост.
Мамо? Татко?
Мамо! Някой звъни.
Какво правиш тук?
Хилде, съжалявам.
Ще те задържа за разпит.
Хилде? Кой дойде? Наред ли е всичко?
ИРИ ХАРБЪР
НЕ Е ПРИКЛЮЧИЛО КОЙ ОЩЕ?
Незаконно навлизане в чужда собственост.
В неделя? Преди учебен ден.
Това е...
Какво казват адвокатите, когато мислят, че лъжеш?
Догадка. - Това е догадка.
Ако ще ме снимате за досие, тази страна ми е по-хубавата.
Ще ме извините ли?
Островът е частна собственост.
Опитвам се да разбера как сте се озовали там.
Хайде. Лодката не се е закарала сама.
Минах курс за водач на плавателен съд. Чакам си разрешителното.
Не става така.
Аз закарах децата там.
Беше планирано като образователна обиколка.
Нямаше как да знаем, че е частна собственост.
За съжаление, собствениците казват друго.
"Уот" притежава земята.
Трип. - Да, честно казано,
последното, което искам, е да съм на тяхна страна.
Но те донесоха неопровержими доказателства за нарушението.
Всяко от децата ще плати глоба.
Мат, понеже си възрастен,
може да ти повдигнат обвинения.
Чакай. Какви доказателства имат?
Този дрон.
За първи път го виждам.
Откъде взехте дрон? - Това моят дрон ли е?
СОБСТВЕНОСТ НА МАЙКЪЛ ДЕЙВИС
Казах ти, че ще го намерим.
Той е наш. - Всъщност е доказателство.
Не мога да ви го върна още.
С дрона ми си записал как нарушаваш закона?
Скъпи.
Извинявай, че не можем да поседим в стаята ми.
Аз просто исках да поговорим насаме,
а това е невъзможно у нас.
Няма проблем. Какво става? Звучеше разстроена.
Ема ми каза, че ме харесва.
В смисъл, че те обича ли?
Какво й отговори?
Не знам. Нищо. Не знаех какво да кажа.
А после открих, че дядо го няма и...
И какво? Късаш ли с мен?
Какво? Не. Просто не знам какво да правя.
Кажи й, че си моя приятелка, че не я харесваш по този начин.
Не искам да я нараня. Тя ми е приятелка.
Не е.
Тя иска да ходите, а не да сте приятелки.
Да не казваш, че ако не ходехме,
нямаше да си мой приятел? - Не.
Струва ми се, че ме караш да избирам между теб и нея.
Тя те харесва.
Така че сигурно...
Да, това искам.
И те няма...
С радост ще ви помогна да оспорите глобата.
Да, като репортер, ми се е случвало и преди.
Казвам ти, винаги се разминава.
Чакай. Случвало ти се е и преди?
Другия път просто не замесвай сина ми.
Съжалявам.
Не се тревожете. Това няма да ни забави.
Моля?
Нищо ли не чу? Няма да ми върнат дрона.
И ще платим глоба. - Баща ми ще ме убие.
Какво ще кажа на мама? Тя вече кара две смени днес.
Мога ли да помогна с нещо? - Не.
Хайде, вие двамата. Да вървим.
Татко, съжалявам. Не исках... - Няма проблем.
Ще поговорим, като се приберем.
Не съм се чувала с Изи. Каза само: "Ще си дойда скоро".
Подбра лош момент да ни изиграе такъв номер.
Знам.
Добре че Ким остана при тях.
Чакай. Нали й каза да не споменава нищо пред Франк?
Добре.
Те май не знаят, че е бил там.
Хилде? Ще дойдеш ли при нас?
Трип успя да убеди "Уот" да се откажат от обвиненията.
Но само ако обещаеш да не публикуваш нищо за тях.
Татко, не. Опитват се да купят мълчанието ни.
Хилде, аз... - Направих каквото можах.
Но аз съм служител на закона, а вие сте го нарушили.
Ти не си само служител. Ти си шерифът.
Защо им помагаш?
Да не мислиш, че искам да го правя?
Да помогна на тази ужасна компания да накаже мой приятел?
Иска ми се да си затворя очите за нарушението,
но в това управление вече не работим така.
Не искам да спираш да задаваш въпроси и да търсиш истината,
но си престъпила закона.
И независимо дали ти харесва, ще има последствия.
Разбирам.
Да, ще платим глобата.
Но няма да спра да пиша.
Изи все още не е отговорила.
Това сигурно е десетото ми съобщение.
Трябва да убедим Хилде да не публикува историята за острова.
Каквото и да става там, искат да го запазят в тайна.
Преди 15 г. бих предпочел да прекарам нощта в ареста,
вместо да се откажа от подобна история.
Не знаем на какво са способни тези хора.
Трябва да внимаваме.
Здравей! Чакай малко. Знаеш ли колко е часът?
Да, къде беше, по дяволите?
Отведоха сестра ти в полицията.
Не знаехме къде си.
Чудесно. Нека се изясним.
Арестуват Хилде, а аз съм загазила, защото съм закъсняла?
Не си загазила заради Хилде. - Не! Имах ужасна вечер.
И в тази къща няма къде да проведа сериозен разговор с някого!
Нямате представа какъв проблем имам!
Искаме да знаем какъв е проблемът.
Но се тревожехме за теб.
Мамо, много съжалявам, но не успях да ви открия,
а трябваше да реша бързо
и исках да се видя с Итън, и...
Всичко е наред. Радваме се, че си в безопасност.
Разбра ли?
Разбрах. - Просто се притеснихме.
Да, Из. Всичко е наред.
Ще поговорим сутринта. Става ли?
Добре.
Мамо, татко, може ли да се изнеса на тавана?
Може ли? Знам, че сега сте ми ядосани,
но аз вече не съм дете
и ми трябва лично пространство.
Какво правиш?
Мама и татко ми позволиха да спя горе. - Тази нощ ли?
Не. Завинаги.
Виж, Хилде. Вече съм в гимназията. Всичко ще се промени.
Но аз не искам да се променя.
Знам, че понякога смяташ моите статии за дразнещи,
но аз не бих се справила с тях без теб.
Добрите журналисти разглеждат различни гледни точки
и зачитат чувствата на другите.
Аз понякога забравям.
Но не и ти.
Шериф Джонсън, реших да прегледам отново записа от дрона.
Не се и съмнявам.
Открих нещо, което може да сте пропуснали.
Имало е и друг човек на онзи остров.
По дяволите, Франк.
Не отива по служба, няма заповед, което е незаконно.
Като външен човек мога да кажа,
че той е бреме за управлението.
Не го познаваш така, както аз.
Права си.
Затова мога да отсъдя по-добре.
Той се държи непрофесионално и не се подчинява.
Така щях да го опиша в доклада си, но сега ще трябва да го уволниш.
Един момент.
Тази работа е целият му живот.
Може в случая да не изглежда така,
но той е добър полицай.
Познава тукашните хора по-добре от всеки.
Имахме известни разногласия, но ги преодоляхме.
Не мога да го уволня.
Знам че искаш да усещаш, че ти командваш.
И дори да не ти се вярва, искам да успееш.
Просто направи каквото е нужно.
В противен случай
знаеш, че ще изглеждаш корумпирана като предшественика си.
Не, истина е.
Знае какво правя. Не мога да скрия нищо от нея и толкова.
Открива го. Ако й купя подарък, тя го намира.
Не, рови навсякъде.
Постоянно си пъха носа в нещата ми.
Някои от нас имат работа за вършене.
Ще се видим по-късно.
Като си водя бележки, несъзнателно чертая триъгълници.
В магазина видях една писалка,
която сканира буквите. - Това е бъдещето.
И ги нанася на друга страница.
Знам, че вчера беше тежък ден.
Вярно е. Благодаря, че признаваш.
Можем да продължим да разследваме, без да си създаваме неприятности.
Сериозно ли говориш?
Сериозна е. - Разбира се, че е сериозна.
Трябва само да накараме хората да тестват водата си
и ще можем... - Аз ще приема сделката.
Моля?
Трябва да положа общественополезен труд,
да не пиша нищо за "Уот Мениджмънт"
и това ще е всичко.
И аз ще приема. Не съм създаден за затвора.
Аз съм чувствителен, артистичен тип.
Не могат да ни забранят да напишем историята. Това е истината.
Съжалявам, без мен.
И без мен.
Как ще ги оставите да ни причинят това?
Ние сме екип.
Да продължаваме.
Какво имаш за номер седем?
ПОТОПИ СЕ В КНИГАТА
Хитър ход, Лиско.
Здравей.
Да знаеш, че не хапя.
Здравей.
Аз...
Много те харесвам. Но...
Аз просто...
Не знам дали те харесвам така.
Но...
Ти може би си сред най-готините момичета, които съм виждала някога.
Мисля, че ако ме помолиш
да си отрежа косата, да я боядисам в лилаво, да се татуирам,
може да го направя.
Не ми се иска да ме мразиш
или да си мислиш, че за нищо не ме бива,
защото усещам, че всъщност
се харесвам, когато съм с теб.
Никога не се чувствам така.
Или почти никога.
Съжалявам. Аз само...
Много се ядосах на Итън, когато помислих,
че не би искал да сме приятели, ако не излизаме.
После осъзнах, че...
Боя се да не е така и с теб.
Изи, искам да сме приятелки, каквото и да стане.
Значи не ме мразиш? - Не, разбира се.
Искам да кажа...
Малко съм разочарована, разбира се.
Мисля, че знаеш кои свои черти харесваш.
И сякаш търсиш позволение от мен, за да ги проявиш.
Давам ти позволението си.
Вземете си тест. Да спрем замърсяването на града ни.
Здравейте. Вземете тест. Да спрем замърсяването на града ни.
Здравейте. Вземете си тест.
Знам, че е сложно за възприемане, но в планините има варели,
съдържанието на които изтича надолу към това езеро.
Който влезе в контакт с водата, умира, значи сигурно е токсична.
Само въпрос на време е тази вода да достигне до нас.
Затова, ако не разберем какво прикриват,
всички в града ще се изложат на риск.
Вземете си тест. Да спрем замърсяването на града ни.
Хилде, не може да се разполагаш така.
Г-н О'Хара знае ли, че си взела това?
Хората имат право да знаят,
че нещо може да ги разболее. - Хилде, водата ни е наред.
Не разбирате.
Завлякоха ни в управлението, глобиха ни
и дори уволниха лейт. Бригс, защото ни помогна.
Моля?
Франк не ви ли каза?
Другия път поискай разрешение от мен, преди да завземаш коридора на училището.
Помисли за последствията, преди да направиш нещо.
Благодаря.
Върни това в библиотеката.
ТОКСИЧНА ЛИ Е ВОДАТА ВИ?
Здравейте, г-н Джонсън. - Какво обичаш?
Съжалявам за това, което казах.
Благодаря. Оценявам го.
Опитвам се да накарам хората в града да тестват водата,
за да разберем дали е токсична...
Хилде, недей да предизвикваш паника по този начин. Боже!
Но, Трип, знам какво видях.
На острова изхвърлят нещо, а не знам какво е.
Той е частна собственост. Може да строят нещо.
Не мога да подхвърлям обвинения без доказателство.
Разследвах информацията ти за мазето в имението. Помниш ли?
И накрая само се изложих.
Да намерим доказателство.
Това е за баща ти. Той живее най-близо до острова.
Ако има нещо във водата,
то ще стигне първо до него. - Хилде.
Татко вече има доста грижи.
Не искам да го притеснявам с проблем, който може да не е истински.
Знам, че вече не можеш да си мой източник.
И сигурно ще е конфликт на интереси да си ми приятелка.
Но аз винаги ще следвам истината и ще се интересувам от правдата.
И от теб.
Не искам ти или баща ти да пострадате.
Здравей. - Здравей.
Добре ли си?
Не съвсем.
Така ли правим вече?
Пазим тайни един от друг?
Защо не ми каза?
Трябваше да науча точно от Хилде.
Знаеш ли колко е трудно да криеш чувствата си
от най-младия агент на ЦРУ в света?
Знаех, че щом ти кажа, вече ще е реално, а не бях готов.
Виж, издъних се.
Съжалявам.
Съжаляваш ли? Защо?
Защото ти заслужаваш някой по-добър.
Трябва ти човек, на когото можеш да разчиташ,
с когото да се гордееш,
а не човек, уволнен от първата си работа.
Ти не си който и да е.
Ти си годеникът ми. - Значи още по-лошо.
Преди години ти викаха Франки Сърдиткото.
Най-тъжният първокласник,
който плачеше всеки път, когато майка му го оставяше на училище.
Това трябва да ми помогне ли?
Приятели сме от над 30 години.
Познавам всички варианти на личността ти и ги обичам...
Дори Франки Сърдиткото.
Може да те уволнят от още десет места. Никога няма да се срамувам от теб.
Добре ли си?
Добре съм.
Но как така хората не искат да знаят истината?
Разкрихме важна история, а те изобщо не искат да я чуят.
Сякаш дори не искат да знаят, че се случва нещо лошо.
Да, мисля, че си права.
Лошите новини карат хората да се чувстват безпомощни.
Усещат, че не могат да променят нищо.
Така че не искат да знаят.
Затова ли не искаше да ми помогнеш да разбера защо дядо е болен?
Да. Може би.
Мисля, че имаш право.
Страхувах се, че какъвто и да е отговорът,
няма да успея да му помогна.
Да, страхувах се дори да опитам,
дори да се запитам, но ти не се боиш.
Иска ми се да можехме да попитаме дядо.
Да.
Някак да се върнем с него в миналото.
Мисля, че той знае отговора, но не може да ни го каже.
Да, но знам, че идеята е глупава.
Не, не е. Изобщо не е глупава.
Чакай. Татко, какво има? - Хилде, виж какво направих!
Това е албум с рисунки на приключенията ми с дядо в града.
Хубав е. Браво на теб.
ДЖИНИ, ДЯДО
Какво търсиш?
Една история, която написах преди години в Ню Йорк.
Тогава дядо ти не беше болен, затова не се сетих за нея.
Беше за една терапия, наречена "реминисцентна".
Тя помага на хората с деменция да си спомнят миналото.
Ето я.
Ето, погледни.
ПРЕСЪЗДАВАНЕ НА СПОМЕН: ТЕРАПИЯ С ПОГЛЕД КЪМ МИНАЛОТО
В една клиника в Сан Диего
построиха цял град от 50-те за пациентите си.
Като пресъздават миналото им, успяват да изровят спомените им.
Мисля, че трябва да направим нещо подобно за дядо ти.
С какви спомени ще опитаме? - Не знам. Какво предлагаш?
Бил е в магазина за велосипеди хиляди пъти.
Свикнал е с това място. Какво мислиш?
Джини. Джини!
Джини, донеси албума тук!
Джини е направила албум за разходката с дядо онзи ден.
Може ли да го видя пак?
Не. Ходили сте на плажа?
Какво е това?
Ресторант. Дядо често е ходил там.
Дай да видя. Чакай, да не е...
Това "Сколио" ли е?
Да. Това е "Сколио". Ето я червената карирана покривка.
Татко постоянно ме водеше там, когато бях дете.
Дали ще помогнем на дядо, ако го пресъздадем?
Не знам, скъпа, но си струва да пробваме.
Ще кажа на мама и Изи. Добра работа, Джини.
Да, знаеш ли...
Много добра работа, скъпа.
Браво.
Да го повдигнем.
Според статията на татко трябва той да води разговора.
Ще видим какво ще научим.
Да, точно така. Няма да го притискаме много.
Време е за къпане, малка принцесо.
Нещо друго?
Знам. - Донеси пастата.
Ще отворя. - Проверихте ли пастата?
Не. Не си я проверил. Боже.
Какво правиш тук?
Някой може да е споменал, че ви трябва пианист.
Този някой може би е Хилде. - Да, и аз така си помислих.
Много съжалявам, че се държах като дръвник. Аз...
Ревнувах.
Не може да ми налагаш с кого да се сприятелявам.
Знам. Не исках да го правя.
Може би съм се почувствал застрашен.
Но не трябваше да те карам да избираш.
Извади късмет. Ема реагира много добре в тази ситуация.
Така че предполагам, че ти си моят приятел.
Сигурна ли си, че все още го искаш?
Наистина ли нае костюм? - Какво? В никакъв случай.
Всъщност, да.
Исках да пресъздам ресторанта от песента на Били Джоел,
но май по-скоро приличам на някой чичко, който се е нагиздил за Великден.
Все едно съм попаднал в друго време.
Да, това целяхме.
Така.
Знаеш ли кои песни е харесвал дядо ти?
Не знам.
Добре.
Ето го! Добре дошъл в "Сколио". Най-добрият италиански ресторант.
О, боже. - Заповядай, седни.
Чакай. Не, погледни.
Ще донеса лъжица. Чакай да ти донеса лъжица.
Синьор. - Майчице.
Любимото ми ястие.
Хляб или масло?
Не, благодаря.
Защо никога не си ни водил тук, дядо? Харесва ми.
Какво хубаво място.
Извинете, че закъснях. Красиво е.
Често ли идвахте тук с Джейн, Силвестър?
С Джейн, съпругата ти.
Скъпата ми Джейн отначало мразеше това място.
Казваше, че й напомня за сбирка на клуб
в западната част на Чикаго.
Но не спрях да я водя тук,
защото правеха най-хубавите телешки пържоли в града.
Изглеждаше толкова красива на светлината от свещите.
Не разбирам. Защо момчетата закъсняват толкова?
И то точно днес.
Няма ли да дойдат?
Защо? Какво има днес, татко?
Ще празнуваме, че напускаме "Страта".
Момчетата от Завод-5 ще продължат напред.
Значи напускаш фабриката, Сил? - Да.
Дадоха ми тлъсто обезщетение. - Така ли?
Дадоха на всички от фабриката, защото закриват цеха ни.
Това ли са момчетата от Завод-5, дядо?
Да, и Младши.
Той не работеше в "Страта", но знаеше най-добрите места за риболов.
Наистина ли?
И "Страта" на всички вас ли даде пари?
Да. Проявиха щедрост, защото ни оставиха без работа.
Сигурно е за добро.
Мразех онзи спрей. От него кашлях като луд.
Чакай. Какъв спрей, татко?
Някакъв уплътнител. Пръскахме с него самолетите.
И от него си се разболял? - Не.
Лекарят на "Страта" ни прегледа.
Каза, че главоболието ми се дължи на алергия
към праха във фабриката.
И ти му повярва?
Вече няма значение.
Ще взема обезщетението
и ще отворя магазин за велосипеди.
Велосипеди "Сил".
Какво мислиш, Мати?
Чудесна идея, татко.
Искам да знам, че ти харесва.
Магазинът е за теб, Мати.
Един ден ще стане твой.
Да, много ми харесва, татко.
Наистина. Много ми харесва.
Харесва ли ти? - Да, много. Наистина ми харесва.
Ако това, което каза дядо снощи, е вярно, значи в "Страта" са знаели,
че уплътнителят, използван в Завод-5, е опасен.
Трудно ще го докажем в съда.
Да. - Защо?
Защото ще изградим аргументацията си около умисъл
за нещо, което е станало преди 50 г.
Така е. Това, че "Страта" са дали големи обезщетения,
не доказва връзка със здравето на работниците.
Но защо биха го направили?
Какво ми казва интуицията?
Искали са работниците да изпитат благодарност.
Защото, ако са благодарни, няма да задават въпроси.
Точно така.
Нещо става с Уолтър.
Любов моя, някой ден ще умреш.
Но аз ще съм след теб.
Ще те последвам в мрака.
Благодаря ви, че дойдохте.
Без ослепителна светлина
или тунели към порти в бяло,
само ръцете ни, стиснати здраво,
чакат мъничка искрица.
Ако раят и адът решат,
че могат да се съгласят...
Когато те видях за първи път, ти обещах, че всичко ще се оправи.
Положих много усилия.
Направих всичко, което сметнах за нужно,
но то не беше достатъчно.
В тъмнината...
Ако раят и адът решат...
Съжалявам.
...че могат да се съгласят...
Сбогом.
...и осветят всяко "не"
за свободните при тях места.
Сбогом, Уолтър.
Ако няма друг до теб, когато душата ти потъва...
Добре ли си?
...тогава аз ще те последвам в мрака.
Добре съм. Той беше птица.
Тогава аз ще те последвам в мрака.
Здравей, скаутке.
Какво е всичко това? - Проучвания.
Трябва да разбера какво има в този уплътнител,
на какво може да е бил изложен дядо в "Страта".
Скъпа, нека те отменя за малко.
РАБОТА С КАДМИЙ
Знам, че е важно, но...
Мисля, че в момента сестричката ти се нуждае от своята кака.
Нали?
Мислиш ли, че Уолтър е в рая?
Не знам, Джини.
Понякога подозирам, че раят е измислен от възрастните,
за да не изпитваме страх.
Всъщност вярвам, че Уолтър е в рая.
Смятам, че е там, горе, и чурулика заедно с мъничкото си птиче семейство,
хапва си малък птичи сладолед на малък птичи плаж.
Така че вярвам.
Мисля, че Уолтър е в рая.
Дължа ти извинение.
За какво?
Защото не ти обръщах внимание, когато се опитваше да ми кажеш нещо.
Мислех, че това, което правя, е по-важно,
че съм по-умна.
Хората постоянно се държат така с мен.
И не ми харесва.
Обещавам повече да не го правя.
Какво има?
Дойдоха резултатите за пробите от водата.
В онези варели има кадмий.
Да, а кадмият е тежък метал. Потърсих информация и...
Има връзка
с деменцията.
Сега знаем защо на моменти се осъзнава.
Това не е просто загуба на памет.
Хилде? Хилде?
Какво става?
Татко, погледни.
Кадмият е сред химикалите, използвани от "Страта".
Казват, че не го използват от 70-те и че са го изхвърлили безопасно.
А ако лъжат?
Това ще означава, че те са отговорни
за варелите на острова.
А ако това е вярно,
те го прикриват от години, даже от десетилетия.
"Страта" стои зад това от самото начало.
От десетилетия Ири Харбър е смятан за безопасен пристан.
Малък град сред природата с чист въздух и незамърсени води,
предпочитано място за отглеждане на семейство.
Но "Хроника" откри проблем във водата на града.
Във водата поне на един дом са открити тежки метали...
ВОДОНОСКА
...а скоро може да пострадат и други.
Все още не знаем кой е виновен за токсичната вода,
но открихме връзка с най-голямата компания в града -
"Страта Тек Индъстриз".
Сега жителите на Ири Харбър трябва да попитат:
"Какво още крият?".
Скъпа, ако кадмият е причината за болестта на дядо ти,
не мисля, че можем да обърнем процеса.
Тогава искам да си платят.
ВДЪХНОВЕНО ОТ РЕПОРТАЖИТЕ НА МАЛКАТА ЖУРНАЛИСТКА ХИЛДЕ ЛИСЯК
Превод на субтитрите Йорданка Неделчева