Seriöst, alltså?
Vi äter bara frukost.
Ja, som familj. Som man gör.
-Som vi gör i vårt hem. -Ni är galna.
Älskling.
Bor du här nu?
Åh, jösses.
Herregud.
Gör du det?
Alltså, jag bor bara här tills mina föräldrar löser sina problem,
och det gör de idag.
Jag vill ta den här chansen att tacka er så mycket för…
Nej, sluta. Nu är du bara konstig.
-För att jag tackar? -Ja, kom igen, Iz.
Låt honom fortsätta.
Förlåt. Jag bara… Jag vet inte hur jag ska…
Jag har aldrig, med föräldrar…
-Förlåt, får jag… -Ja.
Och tack än en gång för pyjamaslånet.
Den var riktigt julig.
Ja, naturligtvis. Inga problem.
Tja, jag skulle gärna stanna och göra vad det här än är,
men jag borde gå, så…
Hejdå.
Senaste nytt: Din pojkvän bor hemma hos dig.
Vill du kommentera?
Kom igen.
Kom igen, Iz.
-Det var ett skämt. -Förlåt.
Jag kan inte skriva om det där.
Pappa.
Vi måste ta reda på vad som finns på ön.
FÄRDREGISTRATOR ÖPPNA INTE
DET ÄR INTE ÖVER VEM MER?
EBENTREE-SJÖN
Jag kollade upp ön och tog koordinaterna från färdplanen.
Jag vet exakt vart Hank var på väg.
Och farfar har en båt, så vi kan åka dit med den.
Det tar inte så länge.
Sa vi inte ingen Richie Fife?
Ja, men det var innan vi hörde hans namn från den svarta lådan.
Mamma, du vet hur viktig den här ledtråden är.
Har du mardrömmar igen?
Nej.
-Inte den. -Okej.
Richies hemlighet kommer inte att förbli begravd.
Vad han än berättade för Sams pappa, vad som än finns på ön,
så tror jag att det är orsaken till att han togs.
Vet du vad? Du har inget bevis för det där.
Därför måste vi söka efter dem.
Pappa, titta här.
Det finns nåt där. Jag vet det.
FRAMKOMLIG?
KAN VARA SUMPIG
Vet du vad?
Jag lovade din mamma att stanna hemma och vakta farfar och Ginny,
så att hon kan gå till kontoret.
-Det är ju rimligt. -Pappa,
tror du att reportrarna på The Boston Globe sa:
"Tyvärr kan jag inte intervjua prästen.
Jag kan inte lösa generationens story för jag ska ut med min hund."
Vänta nu, jag sa ju att du inte skulle se den filmen.
-Jämförde du mig med en hund? -Nej!
Men det här är så viktigt.
Kan du inte jobba hemifrån idag?
Åh, nej. Försök inte med dina valpögon.
Du är värre än Walter.
Ja, vet du vad? Jag avgör det här. Jag håller med mamma.
Förlåt, raring, men det måste vänta.
Okej, då.
Va?
Jag jobbar hemifrån så att ni två kan följa upp ledtråden.
Tack. Du är den bästa mamman nånsin. Du är nummer ett.
Sa jag att du ser vacker ut idag?
-Häpnadsväckande. -Okej.
Du är en äkta solstråle!
-Fick du våra ryggsäckar tillbaka? -Nån lämnade tillbaka dem.
-Så trevligt. -Det var ett budskap.
Men det var inte det jag ville prata med er om.
Jag vet den blicken. Vi skippar delen då jag inte vill göra det
och går direkt till delen när du övertalar mig.
Vad tycker ni om båtar?
-Jag behöver medicin mot åksjuka. -Visst. Okej.
VÅGORNAS RIDDARE
I staten Washington behöver man endast vara 12 för att få båtkörkort.
Jag får körkortet nästa födelsedag.
Hör ni, det är nåt där ute.
Nåt stort. Stanna båten genast. Stanna.
Vad är det?
-Det ser ut som nåt slags rev. -Ett rev?
-I en sötvattensjö? -Jag visste att vi skulle stöta på hajar.
-Donny, det är ingen haj. -Det kan inte vara ett rev.
Du, fint jobbat.
-Vi hade kunnat köra på grund. -Pang.
Ja, det ser ut att ligga kanske en meter under ytan.
Det har regnat mycket på sistone. Det är så mycket mer vatten i sjön.
Säg inte att det är klimatförändringen.
Okej, då. Det är ekosystemet
som går mot ett katastrofalt, nästan bibliskt slut.
-Va? -Okej,
vi lägger ankar vid den sandiga stranden.
Det förklarar saken.
Mamma, vill du ha strössel på din glass?
Visst, jag älskar strössel.
Okej. Jag trodde det var en låtsaslek.
Jösses.
Okej, gå du dit. Jag sköter det här. Ingen fara.
Okej.
Hallå? Kan du inte föra det hit, du…
Nej, nej.
Okej.
Så kuriren har tidkänsliga dokument till mig
under helgen, till mitt kontor, och ni kan inte vidarebefordra dem,
och jag måste skriva under dem?
Personligen.
-Jag tar strössel. -Izzy.
Nej. Jag kan inte skjuta upp det för jag behöver dem på måndag,
och jag är ensam hemma och tar hand om två personer, och jag…
Nej, jag har ingen fru som kan ta hand om dem åt mig.
Jag är min fru.
Snälla.
Snälla. Jag behöver hjälp.
-Nej. -Snälla!
Mamma, jag ska träffa Emma om typ en halv timme.
Kan du vänta ett ögonblick?
Mutar du mig?
Ja, ta det. Men påminn mig om att lära dig
om hur kvinnor ofta tar för lite betalt för sitt jobb.
Okej, tack. Jag kommer så fort jag kan. Be dem vänta.
Det är till Wott-fallet och Trips pappa. Det är viktigt, annars skulle jag stanna.
-Jag vet. -Tack.
Jag älskar dig, och kom ihåg att det är inte bara Ginny.
Håll ett öga på honom också.
Ja.
FÖRLÅT ATT JAG VAR KONSTIG IGÅR.
SKA VI SES SNART?
KOMMER DU HEM TILL MIG ISTÄLLET?
…björn.
Vilken tur att du är hemma.
Stor björn. Jagar.
-Stor björn jagar. -Vad säger han?
-Va? -En stor björn jagar mig!
Okej, hör på.
Frank och jag går lite längre in,
och jag vill att ni stannar här.
Vänta.
Va?
Hilde, jag måste försäkra mig om att det inte är farligt.
Men ingen vet att vi är här.
Och vi vet inte vad som finns där inne. Okej?
Tills vi vet det, är ni tre tryggare här.
Jag och Frank tar oss en snabb titt,
och om allt ser bra och säkert ut, då kommer vi tillbaka.
Då hämtar vi er. Men först får ni vänta här.
-Pappa… -Vi tar foton,
och vi berättar om allt vi ser på vägen.
Det här är vår story.
Vår ledtråd.
Okej, jag vet att du är frustrerad.
Jag fattar. Men jag är din pappa, okej?
Jag visste inte hur jag skulle känna innan vi kom hit.
Nu säger min magkänsla att jag måste se till att det är tryggt.
Och dessutom måste ni vara mina ögon och öron här ute.
Om ni ser nåt, hör nåt, berätta för mig.
Ja, kolla in det här.
De här har lång räckvidd, så vi kan kommunicera hela tiden.
Okej? Låter det vettigt?
-Kan jag få ett ja? -Ja.
Okej. Hit med kardan.
Okej, oroa er inte. Vi återvänder snart.
Håll ett öga på varandra.
Berätta vad ni ser.
Ha inte bråttom för min del.
Tack för att du kom hit. Förlåt, jag kunde inte gå härifrån.
Nej, förlåt mig.
Va? Nej, förlåt mig.
Nej, Iz, du hade rätt. Jag var konstig.
-Jag undvek dig. -Okej.
Och jag vet att du och Ethan är tillsammans eller nåt,
och jag vill inte förstöra det. Jag bara…
Jag tänkte att om du visste
att jag gillar dig…
Jag gillar dig verkligen.
Och tills Ethan kom tillbaka trodde jag att du gillade mig också.
Men nu vet jag inte.
Så, jag antar att jag berättar det för att se hur du känner.
Jag borde kolla till min syster, så att hon inte försöker
koka pasta eller sticka fingret i eluttaget eller nåt.
Ginny?
Farfar?
-Jäklar. -Vad är det?
Ginny och farfar. De har nog stuckit.
Jag behöver solkräm och insektsspray.
Ja, vem överpackade för den här semestern?
Kanske din drönare kan slåss mot insekterna.
Visste ni att myggspridda sjukdomar blir allt vanligare?
Ni borde se följderna av encefalit på hjärnan.
Jag ser nog följderna av nätdoktorn på din hjärna.
Jag önskar att jag kunde se vad de ser.
-Hilde. -Vi kan inte bara sitta här.
-Vi ser ju ingenting. -Jag går inte in dit.
Inte jag heller.
DRÖNARE
Kanske vi inte behöver gå dit.
Tror du det här är okej?
Jag vet inte. Det här känns konstigt.
Vem tror du byggde hindret i sjön?
Ja.
Tja, det finns inga skyltar,
så vi gör inget fel genom att vara här.
Okej, vi fortsätter framåt.
Hallå?
Pappa, hör du mig?
Hej, jag är här. Är allt bra?
Ser ni nåt än?
Nej, vi ser inget. Inget värt att berätta.
Uppfattat.
Vilken nörd du är.
Är jag en nörd? Han tog med drönaren.
Självklart tog jag den med. Vem tror ni att jag är?
Den är min pappas. Han lärde mig använda den.
Vi kan flyga ovanför träden och se vad vi hittar.
-Hur flyger man den? -Försiktigt, utan häftiga rörelser.
Låt mig prova. Ge hit.
Inga nöjesturer! Det här är dyr teknologi.
Okej, nu kör vi.
Oj, så vackert.
Och tomt. Kan du flyga lägre ner?
Eller stärka bildkvaliteten?
Det kan man inte göra. Det är bara i filmer.
Då är det den här knappen.
Är du galen? Jag styr.
-Vänta. Är det en byggnad? -Var?
-Jag sa, rör den inte. -Det gjorde jag inte.
Varför gör den då så här? Jag mister signalen.
-Lyft. Upp! -Donny! Upp.
-Den störtar. -Jag försöker!
-Upp! -Kontrollen funkar inte. Nej!
Herregud!
Det var inte jag.
Ginny! Mr Lisko!
Ginny!
Mr Lisko!
Mina föräldrar är borta. Han kan inte ha åkt bil.
Det är ju bra. Då kan de inte ha kommit långt.
INGEN SIGNAL
-Vad hände? Var den utom räckvidd? -Ingen chans.
Dog batteriet?
Den var fulladdad.
Jag har bara sett det hända en gång. Det kan vara ett geostaket.
Ett vad?
Ett geostaket. Det är osynligt som wifin, men det slår av drönarna.
Jag åkte in i ett på en flygplats.
Drönaren bara föll ur skyn.
Känsliga ställen som regeringsbyggnader, flygplatser
och stora idrottsevenemang är förbjudna för drönare.
Vänta nu. Hade de geostaket på 80-talet?
Är du galen? Det fanns ju inte ens drönare då.
De hade knappt ens videospel.
Då måste det ha upprättats nyligen.
Då vet de att det finns nåt dåligt där ute.
Och de försöker dölja det.
Vi är på rätt spår.
-Pappa kommer att döda mig. -Ja.
Vart är du på väg?
Du sa det själv.
Din pappa kommer att döda dig. Så vi måste hämta drönaren.
Bad inte Frank och din pappa oss stanna här?
Frank är polis. Då är det ju illegalt att gå härifrån.
Vi såg var den störtade. Vi går bara dit, hittar den,
och så kommer vi tillbaka innan de vet att vi gått.
Jag vet inte riktigt.
Det här ser bekant ut.
Frankie.
Nån ser ut att ha byggt avsevärd infrastruktur här.
Ja. Men varför?
Jag tror jag såg en älv. Om vi hittar den hittar vi drönaren.
Vi gör det snabbt. Jag vill inte vara här länge.
Kanske det är hitåt.
Åh, nej!
Nej. Det där är inte bra. Inte bra alls.
Är allt bra med er, ungar?
Hilde, hör du mig?
Svara.
Uppfattat.
Hur är det med båten?
Bara bra. Vi mår bra. Hur går det där ute?
Ja, vi ser ut att ha hittat nåt.
Det går nåt slags rör här i skogen. Jag vet inte vart det går,
men den här ön måste ha använts till nåt.
-Stanna. Såg du det där? -Såg vad?
Pappa, vad händer?
Ja, Frank tyckte bara att han såg nåt. Eller nån.
Vänta, är det nån annan på ön?
Jag vet inte. Det kan ha varit ett djur.
Vi ska kolla in det. Stanna vid båten.
Hilde, var är vi?
Varifrån kom vi?
Jag vet inte.
Min Jane,
jag visste alltid att hon var för bra för mig,
men av nån orsak gillade hon mig verkligen.
Gör inte det mig till världens tursammaste kille?
Jag minns vår första dejt.
Jag var så nervös att jag spillde röd sås på min vita skjorta.
Och servitören tyckte synd om mig.
När jag gick på toaletten lånade han mig sin skjorta.
Sen spelade pianisten den där sången,
och vi dansade.
Jag kände mig så hemma.
Hon var en underbar dansare.
Du ska få se. Hon kommer att älska det här.
Här kommer bussen.
Okej. Ja.
Jag såg en glänta innan drönaren störtade,
så det måste vara…
…åt det här hållet.
Berg till höger, vatten till vänster.
Hilde!
-Ja? -Vi borde kolla in med din pappa.
Pappa, svara. Det här är Scout.
Pappa? Pappa, hör du mig?
Tänk om nåt hemskt hänt dem.
-Pappa, svara. Det är Scout. -Eller nån hemsk.
Frank?
Inget.
Kom igen. Vi måste hitta din pappas drönare
och återvända till båten innan stormen anländer.
-Där. -Var?
Vad tror du? Kan det vara en jägare?
Ingen chans.
Om du tror att det är en jägare har du varit för länge i stan.
Vänta. Där går han.
Han rör sig snabbt som att han letar efter nåt.
Ja, eller så vet han nåt. Kanske han vet vad som är på gång.
Kanske. Vi borde återvända till barnen.
Ja, sätt fart.
Det här ser bekant ut.
Drönaren måste vara här nära.
Är det där en gammal bunker från andra världskriget?
Tyskarna invaderade nog aldrig delstaten Washington.
-Vi borde gå in. -Eller återvända till båten?
"När åskan mullrar, gå in." Flickscouternas handbok.
Var du en flickscout?
Nej,
men jag läste handboken
inför en artikel i Brooklyn.
Det var en avslöjande artikel om vem som använde kakvinsten.
Tänk om den som var där ute gick in dit.
Jag går inte in dit.
Jag kan nog övertalas.
Det är dålig energi här inne.
Vänta.
-Vart går hon? -Jag vet inte.
-Vad gör hon? -Vet inte.
-Är hon i säkerhet? -Vill du gå och titta?
Det vill jag inte. Gör du det.
Det är mörkt där.
Vad är det?
Vad händer där inne?
Ni måste se det här.
Det är nåt slags labb.
Det verkar som att vem som än jobbade här
med gud vet vad,
skulle ha sprungit iväg och lämnat allt efter sig.
Gjorde de djurtester?
Varför skulle de bara lämna allt så?
Vi kanske borde gå ut tillbaka.
Hilde?
Det är varken Frank eller din pappa.
Vad gör han?
Det vill jag inte veta.
Vad tänkte du med?
Du skulle ju stanna hemma för att hålla koll på dem.
Hur skulle du göra det med Emma?
Du dumpar dem alltid på mig när du behöver åka nånstans.
Det där är oschysst. I familjen måste vi hjälpas åt.
Ja, förutom pappa och Hilde. Deras jobb är viktigare än allt annat,
inklusive jag, du, Ginny och farfar.
Gud förbjude att de ska jaga nån story
när jag har andra planer.
Det är som att demokratin dör i mörkret
för att jag vill umgås med mina vänner.
-Jag tror han är borta. -Vi återvänder till båten.
Men drönaren då? Vi är säkert nära den.
Jag har sett nog för idag. Skogen får behålla den.
Vad är det?
Vänta. Är det där kartan?
Så du påstod att du skulle hjälpa mig hitta pappas drönare,
men istället har du sökt efter krysset på kartan?
Nej, det är inte okej.
Visste du det här?
Jag trodde bara att vi såg oss omkring medan vi sökte efter drönaren.
Jag fattade inte att du bara ljög.
Du bryr dig mer om storyn än om oss.
Nej, det stämmer inte.
Men det Sams pappa såg innan planet kraschade,
det kan vara nyckeln till att hitta Richie.
Om vi inte gör det, vem ska då göra det?
Frank och din pappa, faktiskt. Det var de som skulle göra det, Hilde.
Jag har sett dig göra så här mot andra.
Du gör vad som helst för storyn, oberoende om du sårar nån.
Men
jag trodde aldrig att du skulle göra så mot mig.
Hör ni.
Vänta! Hör ni!
Donny?
Spoon?
Var är ni?
Hilde!
Hallå, ungar!
-Tror du att de är i båten? -Jag vet inte. Jag tar mig en titt.
Hilde!
Ungar?
Hilde!
Hilde, Donny, Spoon!
Hilde, är du där?
Donny, Spoon, hör ni mig?
Jag hittar inget.
Jösses, var är de?
Kanske de sökte skydd längre in.
Nej då.
Nej, om jag känner Hilde, då vet jag var hon är.
Berg till höger, vatten till vänster.
Det där är min älskling där.
Är du redo att åka?
Kom du ihåg att hämta de där blommorna?
Vi kan plocka de här.
Du är så klyftig, Matty.
Du vet att din mamma älskar rosa.
Åh, så fina de är. Vi tar några till.
Hilde!
Hör du mig?
Ungar?
Hilde!
Är du säker att de var på väg hit?
Jösses.
Det måste de vara.
-Ungar! -Hilde!
-Mr Lisko! -Frank!
Vilken tur. Ni är okej.
Vänta. Var är Hilde?
-Vi typ… -Var är hon?
Vi grälade.
Vi antog att hon skulle följa oss.
Förlåt, mr Lisko.
-Hon letar efter krysset på kartan. -Åh, gud.
Okej, kom då.
Pappa?
Är det du?
Frank?
Är det nån där?
Vad var det?
Nåt är snett. Motorn ger upp.
Det går inte, Art.
Motorn får inget bränsle. Det är omöjligt.
Ja, tack.
Jösses. Trip skickar ut poliser för att leta efter dem.
Emma gick till cykelaffären. De är inte där.
Var kan de vara?
Vilka andra ställen minns farfar här?
Jösses, jag vet inte, mamma.
Jag har inget uppslagsverk över hans hobbyer, så som Hilde.
Jag står bara inte lika nära honom som alla andra.
Förlåt. Jag bara… Jag är orolig.
Är det nåt annat som stör dig?
Ginny och farfar är försvunna. Det är mitt fel. Räcker inte det?
-Gud, jag ställer alltid till det. -Älskling.
Jag vet inte. Det är bara…
…att ibland känner jag mig ensam, även i familjen.
Jag passar bara inte in nånstans.
Jag passar inte med nån.
Du passar alltid med mig.
Okej?
Okej.
Hallå?
Åh, herregud. Vi går.
Ja.
Vad gör du här alldeles ensam?
Vad gör du här?
Jag kom på grund av det här.
När min vän på Luftfartsverket skickade inspelningen från den svarta lådan,
så kunde jag inte sluta att lyssna på den.
Jag använde kurshastigheten och vektorinformationen
som Hank Gillis skickade till flygledningen
för att följa flygmönstret
till den här ön.
Men vad gör du här?
Jag är här av samma orsak.
Vad betyder de andra markeringarna?
De är områden jag har gått igenom.
Jag fattar inte. Varför gör du det?
Du trodde att Sams pappa hade kraschat planet med flit.
Jag vet. Jag misstog mig, Hilde.
Därför är jag här.
Jag kommer aldrig att kunna gengälda Sam,
men åtminstone
kan jag försöka hitta sanningen om vad som hände hans pappa.
För att hjälpa Sam gå där hans pappa gått.
Sam berättade att han flyttade till reservatet
för att han ville gå på marken som hans förfäder gått på.
-Det gav honom frid. -Ja.
Du vet väl att Sam inte måste förlåta dig?
Jag vet.
Jag förtjänar det inte.
Hilde! Tack gode gud att du är okej.
Pappa?
Vad gör du här?
Jag försöker bara gottgöra
för Sam.
Som min son bad mig göra.
Hilde, vad gör du?
Du, jag sa att ni inte skulle lämna båten.
Jag vet. Förlåt. Jag behövde veta vad som finns här ute.
Vad Richie kan ha haft rätt om.
Ja, jag vet, raring.
Jag vill också veta det. Kom hit.
-Hör ni det? -Ja.
Kom.
-Älskling? -Mamma.
Åh, gud.
Tack så mycket för att du ringde mig.
Jag såg dem vandra runt. De såg lite vilse ut.
Är du okej?
Okej.
Det var precis här.
Vad?
Åh, Syl.
Pappa, tänk om det var det här som Sams pappa såg?
Fåglarna dör på grund av det här.
Ja, de är de enda som kan nå vattnet här, eller hur?
Men de döda fiskarna då?
Dammen är långt borta.
Får jag se kartan?
Den mynnar ut i sjön som omger ön.
Föroreningen är på väg mot vårt dricksvatten.
Vi måste ta stickprov på vad det än är.
Ja, jag går.
Frank, ta barnen till båten. Vi ses där.
-Jag gör det. -Jag klarar det.
-Hör ni, vi tar skydd. -Kom igen. In bland träden.
Skynda. De patrullerar säkert ön.
Kom igen, Hilde. Vi måste sticka härifrån.
INSPIRERAD AV EN UNG JOURNALIST, HILDE LYSIAK
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä