Jūs nopietni?
Mēs vienkārši brokastojam.
Jā, kā jau ģimene. Ģimenes tā dara.
-Tā mēs mājās darām. -Jā, jūs esat traki.
Mīļā!
Vai tagad tu dzīvo te?
Ak… dievs!
Ak dievs!
Tiešām?
Vispār es te paliku, kamēr vecāki cenšas vienoties,
un šodien viņi to izdarīs.
Tāpēc es gribētu izmantot izdevību un no sirds pateikties par…
Nē, izbeidz! Tu uzvedies dīvaini.
-Tāpēc, ka saku paldies? -Jā, nu taču, Iza.
Ļauj viņam pabeigt.
Piedodiet! Es vienkārši… Jā, es nezinu, kā…
Man ar vecākiem nekad…
-Atvainojiet, vai drīkstu… -Jā.
Un vēlreiz paldies, ka aizdevāt pidžamu.
Tā radīja svētku noskaņu.
Jā, protams. Nav par ko.
Es labprāt paliktu un piedalītos tajā, kas te notiek,
bet man jāiet, tā ka…
Atā!
Jaunākās ziņas: tavs draugs dzīvo tavā mājā kopā ar tevi.
Komentēsi?
Nu beidz!
Beidz, Iza!
-Tas bija joks. -Mēs atvainojamies.
Es par to nevaru rakstīt.
Tēt!
Mums jānoskaidro, kas ir uz tās salas.
ASV GAISA SPĒKI JAKAMU LIDOTĀJI
ĒRIHĀRBORA
LIDOJUMA REĢISTRATORS NEATVĒRT
TAS NAV GALĀ KURŠ VĒL?
EBENTRĪ EZERS
Atradu salas karti un atzīmēju lidojuma plāna koordinātas.
Es skaidri zinu, kurp Henks devās.
Un opītim ir laiva - varam ar to tur nokļūt.
Tas nebūs pārāk ilgi.
Domāju - vienojāmies Ričija Faifa lietu slēgt.
Jā, bet tas bija, pirms dzirdējām viņa vārdu melnās kastes ierakstā.
Mamm, tu zini, cik šis pavediens ir svarīgs.
Vai tev atkal rādās murgi?
Nē.
-Ne tādi. -Labi.
Ričija noslēpums nepaliks apslēpts.
Tas, ko viņš pateica Sema tētim, tas, kas ir uz tās salas, -
manuprāt, tā dēļ viņu nolaupīja.
Jā, zini? Tev nav nekādu pierādījumu.
Jā, tāpēc mums jādodas tos atrast.
Tēt, skaties!
Tur kaut kas ir. Es zinu, ka ir.
ŠĶĒRSOJAMS??
VARĒTU BŪT STAIGNS
Jā, zini ko?
Es tavai mammai apsolīju palikt mājās un pieskatīt opīti un Džiniju,
lai viņa var iet uz biroju.
-Tas ir tikai godīgi. -Tēt,
domā, The Boston Globe reportieri teica:
"Man žēl. Nevaru intervēt to priesteri.
Nevaru atklāt to gadsimta skandālu, jo man jāiet staidzināt suni."?
Pag, es tev to filmu neļāvu skatīties.
-Tu nupat mani salīdzināji ar suni? -Nē!
Vienkārši tas ir ļoti svarīgi.
Vai tu tomēr nevarētu šodien strādāt no mājām?
O nē! Nerādi man tās žēlīgās acis! Tu esi vēl sliktāka nekā Volters.
Jā, zini? Es paziņoju lēmumu. Esmu mammas pusē.
Man žēl, mīļā, bet tam būs jāpagaida.
Nu labi. Lai notiek!
Ko?
Es strādāšu no mājām, lai varat izmeklēt to pavedienu.
Paldies, mamm. Tu esi labākā mamma pasaulē. Vislabākā.
Vai teicu, ka šodien izskaties burvīgi?
-Satriecoši. -Labi.
Tu esi saulstariņš!
-Tu atguvi mūsu mugursomas? -Kāds tās atnesa.
-Jauki. -Kā brīdinājumu.
Bet es nācu runāt par ko citu.
Man jau skaidrs. Izlaižam to daļu, kurā es negribu to darīt,
un pārejam pie daļas, kurā tu mani pārliecini.
Ko jūs domājat par laivām?
-Man vajadzēs zāles pret jūrasslimību. -Nuja. Labi.
BEZGALĪGĀ VASARA
Vašingtonas štatā laivošanas tiesības var iegūt jau no 12 gadu vecuma.
Nākamajā dzimšanas dienā dabūšu.
Ē, draugi, tur kaut kas ir.
Kaut kas liels. Apturiet laivu! Apturiet!
Kas tas ir?
-Izskatās pēc kaut kāda rifa. -Rifs?
-Saldūdens ezerā? -Es zināju, ka te būs haizivis.
-Donij, tā nav haizivs. -Nē, tas nevar būt rifs.
Ei, malacis!
-Varējām uztriekties. -Bum!
Izskatās, ka tas ir kādu pusmetru zem virsmas.
Pēdējā laikā ir kārtīgi lijis. Ezerā ir daudz augstāks ūdens līmenis.
Lūdzu, saki, ka tas nav klimata pārmaiņu dēļ.
Nu labi. Tas ir vides dēļ,
jo tā virzās pretī katastrofiskam, teju bibliskam galam.
-Ko? -Labs ir,
izmetīsim enkuru tai smilšainajā pludmalē!
Tātad tas izskaidro to.
Mamm, vai gribi uz saldējuma cukura pērlītes?
Jā, lūdzu, man garšo cukura pērlītes.
Labi, labi. Man likās, ka mēs izliekamies.
Ak vai!
Labi, ej tur! Es savākšu. Nekas.
Tā.
Hallo? Vai nevarat vienkārši atvest uz šejieni…
Nē, nē.
Labi.
Tātad jūs sakāt, ka kurjers nedēļas nogalē ir atvedis uz manu biroju
steidzamus dokumentus un jūs nevarat mainīt piegādes adresi,
un man jāparakstās personīgi?
Pašrocīgi.
-Es gribu cukura pērlītes. -Izij!
Nē, pārcelt nevaru, jo man tos vajag līdz pirmdienai
un es viena mājās rūpējos par diviem cilvēkiem, un es…
Nē, man nav sievas, kas varētu par viņiem parūpēties manā vietā.
Jo es esmu sava sieva.
Lūdzu!
Lūdzu! Man vajag palīdzību.
-Nē. -Lūdzu!
Mamm, lūdzu, man pēc pusstundas ir jātiekas ar Emmu.
Uzgaidīsiet mirkli?
Vai tas ir kukulis?
Jā, ņem! Bet atgādini, lai tev izstāstu par to,
kā sievietes darbā bieži pazemina savu vērtību.
Labi, paldies. Būšu tur, cik ātri varēšu. Pasakiet, lai nebrauc prom.
Tas ir Wott lietai un Tripas tētim. Tas ir svarīgi, citādi es nebrauktu.
-Zinu. -Paldies.
Es tevi mīlu, un atceries, ka nav runa tikai par Džiniju.
Pieskati arī viņu, labi?
Jā.
EMMA PIEDOD! VAKAR UZVEDOS DĪVAINI.
DRĪZ TIKSIMIES?
VAI VARI LABĀK ATNĀKT PIE MANIS?
…lācis.
Labi, ka esi mājās, mīļais.
Liels lācis. Dzinās.
-Lācis dzinās. -Ko viņš saka?
-Ko? -Lācis dzinās man pakaļ!
Tā, klausieties!
Mēs ar Frenku iesim mazliet dziļāk salā,
un es gribu, lai jūs paliekat tepat.
Pag!
Ko?
Hilde, man jāpārliecinās, ka tur nav pārāk bīstami.
Bet neviens nemaz nezina, ka te esam.
Jā, un mēs nezinām, kas ir tur dziļāk. Ja?
Tāpēc, kamēr neesam to noskaidrojuši, jums trim drošāk ir palikt šeit.
Paklau, mēs ar Frenku aši pārbaudīsim
un, ja viss būs labi un droši, nāksim atpakaļ.
Nāksim pēc jums. Līdz tam jums ir jāpaliek šeit.
-Tēt… -Mēs uzņemsim bildes
un ziņosim par visu, ko ceļā redzēsim.
Tas ir mūsu stāsts.
Mūsu pavediens.
Klau, es zinu, ka esi vīlusies.
Ja? Es saprotu. Bet paklau, es esmu tavs tētis.
Nezināju, kāda man būs sajūta, kamēr neatbraucām šurp.
Un intuīcija man liek vispirms pārbaudīt, vai ir droši.
Un turklāt tev šeit ir jābūt manām acīm un ausīm, labi?
Ja ko redzēsi, ja ko dzirdēsi - dod man ziņu.
Jā, re, paskaties!
Šīs ir tālās darbības rācijas, tāpēc visu laiku varēsim sazināties.
Labi? Varam tā sarunāt?
-Vai varu dzirdēt jā? -Jā.
Labi. Sit pretī!
Labi, neuztraucieties! Mēs drīz būsim atpakaļ.
Pieskatiet cits citu!
Ziņojiet par to, ko redzat!
Manis dēļ varat nesteigties atpakaļ.
Paldies, ka atnāci. Man diemžēl bija jāpaliek mājās.
Es ļoti atvainojos.
Ko? Nē, es atvainojos.
Nē, Iza, tev taisnība. Es tiešām uzvedos dīvaini.
-Es no tevis izvairījos. -Skaidrs.
Un, klau, es zinu, ka jūs ar Ītanu esat kopā,
un es negribu neko izjaukt vai ko tādu. Man vienkārši…
Man likās - varbūt tev tomēr jāzina…
ka tu man patīc.
Tu man tiešām patīc.
Un, pirms atgriezās Ītans, man likās, ka varbūt arī es patīku tev.
Bet tagad es nezinu.
Tāpēc es tev vienkārši to pasaku, lai zinātu, ko tu par to domā.
Man laikam jāiet pārbaudīt, vai māsa necenšas
uzvārīt pastu vai iebāzt pirkstu elektrības rozetē.
Džinij?
Opīt?
-Bāc! -Kas noticis?
Džinija un opītis. Man šķiet, ka viņi ir aizgājuši.
Man vajag līdzekļus pret sauli un odiem.
Kurš tagad ir paņēmis pārāk daudz mantu?
Varbūt apkaro odus ar savu dronu.
Vai zināji, ka strauji izplatās odu pārnēsātās slimības?
Tev vajadzētu redzēt, ko smadzenēm nodara encefalīts.
Es redzu, ko tavām smadzenēm nodara raksti par medicīnu.
Kaut es varētu redzēt to, ko redz viņi.
-Hilde! -Mēs nevaram te vienkārši sēdēt.
-Mēs pat neko neredzam. -Es tur iekšā nedošos.
Es arī ne.
DRONS
Varbūt mums nemaz nav jādodas.
Klau, domā - nedarām neko sliktu?
Nu, es nezinu. Man ir dīvaina sajūta.
Kā domā - kurš ezerā uzcēla to barjeru?
Jā.
Nu, nekādu zīmju nav,
tāpēc, te atrodoties, neko nepārkāpjam.
Labs ir. Ejam tālāk!
Hallo!
Tēt, atsaucies!
Tēt, vai tu mani dzirdi?
Es klausos. Viss kārtībā? Beidzu.
Vai ko ieraudzījāt?
Nē, neko. Nav, par ko ziņot.
Sapratu.
Tu esi tāda nūģe.
Es esmu nūģe? Viņš paņēma līdzi dronu.
Protams, paņēmu. Ar ko, tavuprāt, tev darīšana?
Tas ir mana tēta. Viņš man iemācīja to vadīt.
Varam to palaist virs kokiem - varbūt ko ieraudzīsim.
-Kā tas jāvada? -Uzmanīgi, bez straujām kustībām.
Iedod pamēģināt! Dod! Dod!
Tā nav mantiņa, bet dārga tehnoloģija.
Labi, aiziet!
Cik skaisti!
Un tukši. Vari palaist zemāk?
Vai uzlabot attēlu?
Tādas iespējas nav. Tā ir tikai filmās.
Tad jānospiež šī poga.
Traka esi? Es stūrēju.
-Pag! Vai tā ir ēka? -Kur?
-Teicu - neaiztiec! -Es neaiztiku!
Tad kāpēc tā notiek? Es zaudēju signālu.
-Uz augšu! Augšā, augšā! -Donij, uz augšu!
-Tas krīt. -Es cenšos!
-Augšā, augšā! -Pults nedarbojas. Nē, nē!
Ak dievs!
Es to neizdarīju.
Džinij! Lisko kungs!
Džinij!
Lisko kungs!
Abi vecāki aizbraukuši. Mašīnu viņš nevarēja paņemt.
Tas labi, vai ne? Tātad viņi nevarētu būt aizgājuši tālu.
NAV SIGNĀLA
-Kas notika? Tas izlidoja ārpus zonas? -Noteikti ne.
Beidzās baterija?
Bija pilnībā uzlādēta.
Ko tādu esmu redzējis tikai vienreiz. Tas varētu būt ģeožogs.
Kas?
Ģeožogs. Tas ir neredzams kā Wi-Fi, bet tas izslēdz dronus.
Reiz es tādā trāpīju pie lidostas.
Drons vienkārši nokrita.
Virs svarīgām teritorijām - valdības ēkām, lidostām -
un lieliem sporta pasākumiem droniem lidot ir aizliegts.
Acumirkli! Vai 80. gados arī bija ģeožogi?
Traks esi? 80. gados nemaz nebija dronu.
Labi ja bija īstas videospēles.
Tātad tas uzstādīts nesen.
Un tātad viņi zina, ka tur ir kaut kas slikts.
Un cenšas to noslēpt.
Esam uz īstajām pēdām.
-Tētis mani nositīs. -Jā.
Kur tu ej?
Pats teici.
Tētis tevi nositīs. Tātad mums jāatrod tavs drons.
Bet vai Frenks un tavs tētis neteica, lai paliekam te?
Frenks ir likumsargs. Tātad doties prom būtu nelikumīgi, vai ne?
Mēs redzējām, kur tas nokrita. Dosimies turp, atradīsim to
un atgriezīsimies, pirms viņi ko uzzinās.
Nezinu gan.
Man ir sajūta, ka esmu to jau redzējis.
Frenkij!
Rādās - kāds uzbūvējis nopietnu infrastruktūru.
Bet kāpēc?
Man šķiet, ka es redzēju upi. Ja to uziesim, varēsim atrast dronu.
Pasteigsimies! Negribu te būt pārāk ilgi.
Varbūt tas ir tur.
Ak nē!
Nē, nē, nē. Tas nav labi. Nav labi. Nav labi.
Jums viss kārtībā? Beidzu.
Hilde, vai tu dzirdi?
Atbildi!
Sapratu.
Kā ir ar laivu?
Viss labi. Mums viss labi. Kā iet jums?
Izskatās, ka esam ko atraduši.
Cauruļvadu, kas stiepjas caur mežu. Nezinu, kurp tas ved,
bet tas nozīmē, ka šo salu izmantoja kādam nolūkam.
-Stop! Redzēji? -Ko tad?
Tēt, kas notiek?
Jā, Frenkam likās, ka viņš kaut ko ieraudzīja. Vai kādu.
Pag! Vai uz salas ir vēl kāds?
Nezinu. Tas varēja būt arī kāds dzīvnieks.
Mēs paskatīsimies. Palieciet pie laivas!
Hilde, kur mēs esam?
Uz kuru pusi jāiet atpakaļ?
Es nezinu.
Mana Džeina.
Es apzinājos, ka man uz viņu nav ko cerēt,
bet kaut kāda iemesla dēļ viņa mani uzskatīja par lielisku.
Vai es neesmu laimīgākais puisis pasaulē?
Atceros mūsu pirmo randiņu.
Uztraukumā es aplēju savu balto kreklu ar sarkano mērci.
Un viesmīlim manis kļuva žēl,
tāpēc, kad es devos uz tualeti, viņš man aizdeva savu kreklu.
Tad pianists spēlēja to dziesmu
un mēs dejojām.
Un es jutos tik labi.
Viņa bija tik laba dejotāja.
Redzēsi. Viņai tas patiks.
Autobuss klāt.
Labi. Jā.
Atceros, ka redzēju izcirtumu, pirms drons nogāzās,
tātad tam jābūt…
uz to pusi.
Kalni no manis pa labi, ūdens no manis pa kreisi.
Hilde!
-Jā? -Ir jāsazinās ar tavu tēti.
Tēt, atsaucies! Te izlūks.
Tēt? Tēt, atbildi!
Ja nu ar viņiem noticis kas slikts?
-Tēt, atbildi! Te izlūks. -Vai kāds nodarījis sliktu.
Frenk?
Nekā.
Ejam! Mums jāatrod tava tēta drons
un jāatgriežas pie laivas, pirms sākas negaiss.
-Tur. -Kur?
Kā tev šķiet? Varētu būt mednieks?
Nu nē. Ja domā, ka tas izskatās pēc mednieka, tu pārāk ilgi esi bijis pilsētā.
Pag! Tur viņš iet.
Viņš kustas ātri, it kā ko meklētu.
Jā, vai varbūt kaut ko zina. Varbūt viņš zina, kas notiek.
Varbūt. Mums jāatgriežas pie bērniem.
Jā, pasteigsimies!
Izskatās pazīstami.
Dronam jābūt tepat netālu.
Vai tas ir vecs Otrā pasaules kara bunkurs?
Nedomāju, ka vācieši iebruka Vašingtonas štatā.
-Mums jāiet iekšā. -Bet kā tad laiva?
"Kad pērkons rūc, zem jumta mūc." Gaidu rokasgrāmata.
Tu biji gaidās?
Nu, nē, bet man bija jāizlasa viņu rokasgrāmata,
kad veidoju vienu rakstu Bruklinā.
Atmaskoju, kura izmantoja peļņu no cepumiem.
Ja nu tas, kurš te klīst, ir iegājis tur iekšā?
Es tur iekšā neiešu.
Vispār mani varētu pārliecināt.
Te ir slikta enerģija.
Pagaidiet!
-Kur viņa iet? -Nezinu.
-Ko viņa dara? -Nezinu.
-Tas ir droši? -Gribi iet noskaidrot?
Es negribu iet noskaidrot. Ej tu!
Tur ir tumšs.
Kas tas ir?
Kas tur notiek?
Nāciet, jums tas jāredz.
Šķiet, tā ir laboratorija.
Bet izskatās, ka tie, kas te strādāja - negribu zināt, pie kā, -
ir vienkārši aizbēguši un visu atstājuši.
Izmēģinājumi ar dzīvniekiem?
Kāpēc lai kāds visu te tā atstātu?
Varbūt mums jāiet laukā.
Hilde?
Tas nav ne Frenks, ne tavs tētis.
Ko viņš dara?
Es negribu zināt.
Par ko tu domāji?
Tāpēc jau tev bija jāpaliek mājās - lai viņus pieskatītu.
Tas nav iespējams, ja tur ir Emma.
Tu man viņus uzgrūd ik reizi, kad tev jāiet prom.
Tas nav godīgi. Esam ģimene. Roka jāpieliek visiem.
Jā, izņemot tēti un Hildi. Viņu darbs ir svarīgāks par visu,
ieskaitot tevi un mani, un Džiniju, un opīti.
Nedod dievs, ja viņiem būs kas jāpēta tieši tad, kad man jādara kas cits.
It kā demokrātija varētu aiziet bojā tāpēc, ka gribu pavadīt laiku ar draugiem.
-Šķiet, viņš ir prom. -Atgriežamies pie laivas!
Bet kā tad drons? Mēs noteikti esam tuvu.
Šodienai pietiek, Hilde. Lai tas paliek mežā.
Kas tas ir?
Pag! Vai tā ir karte?
Tātad tu man saki, ka palīdzi meklēt mana tēta dronu,
bet patiesībā meklē to kartē iezīmēto X?
Nē, tā nedrīkst darīt.
Vai tu par to zināji?
Es domāju, ka tikai paskatīsimies, ko redzēsim, meklējot dronu.
Es nenojautu, ka tu atklāti melo.
Stāsts tev ir svarīgāks par mums.
Nē, tā nav tiesa.
Vienkārši tas, ko Sema tētis redzēja pirms lidmašīnas avārijas,
var būt atslēga, lai atrastu Ričiju,
un, ja to nedarīsim mēs, tad kurš?
Frenks un tavs tētis, protams. Tas ir jādara viņiem, Hilde.
Esmu redzējis, ka tu tā izturies pret citiem.
Dari visu, lai tiktu pie stāsta, pat ja tas citus sāpina.
Bet…
es nedomāju, ka tu tā izrīkosies ar mani.
Draugi!
Pagaidiet! Draugi!
Donij?
Spūn?
Kur jūs esat?
Hilde!
Bērni!
-Domā - viņi ir laivā? -Nezinu. Paskatīšos.
Hilde!
Draugi!
Hilde!
Hilde, Donij, Spūn!
Hilde, tu klausies? Atsaucies!
Donij, Spūn, dzirdat mani? Atsaucieties!
Nekā.
Vecīt, kur viņi ir?
Varbūt nolēma patverties dziļāk salā.
Nē, nē, nē. Nē, ja es pazīstu Hildi, ir tikai viena vieta, kur viņa varētu būt.
Kalni no manis pa labi, ūdens no manis pa kreisi.
Tur ir mana skaistulīte. Redzi?
Tā. Esi gatava doties?
Vai tu atcerējies saplūkt puķes?
Varam saplūkt šīs.
Tu esi tik apķērīgs, Metij.
Tu zini, cik ļoti tavai mātei patīk rozā.
Pasaulīt, vai nav skaistas? Saplūksim vēl!
Hilde!
Vai dzirdi?
Bērni!
Hilde!
Esi drošs, ka viņi devušies šurp?
Ak vai!
Nu, tā vajadzētu būt.
-Bērni! -Hilde!
-Lisko kungs! -Frenk!
-Paldies dievam! Jums viss labi. -Pag! Kur ir Hilde?
-Mēs tā kā… -Kur viņa ir?
Mēs tā kā sastrīdējāmies.
Man likās, ka viņa mums sekos.
Man žēl, Lisko kungs.
-Viņa devās meklēt to kartē iezīmēto X. -Ak dievs!
Labi, ejam, ejam!
Tēt?
Vai tas esi tu?
Frenk?
Vai te kāds ir?
Kas tas bija?
Kaut kas nav labi. Dzinējs stājas.
Tas nedarbojas, Ārt.
Dzinējam nepienāk degviela. Nav variantu.
Jā, paldies.
Tripa sūta padotos viņus meklēt.
Emma aizgāja uz veloveikalu. Viņu tur nav.
Kur vēl viņi varētu būt?
Kādas vēl vietas šai pilsētā opītis atceras?
Es taču nezinu, mamm.
Man nav enciklopēdisku zināšanu par viņa interesēm, kā Hildei.
Es neesmu ar viņu tik tuva kā pārējie.
Es atvainojos. Es vienkārši… uztraucos.
Vai tevi satrauc vēl kaut kas?
Džinija un opītis ir pazuduši manas vainas dēļ. Ar to nepietiek?
-Ak dievs, es vienmēr visu sačakarēju. -Mīļā!
Nezinu. Vienkārši…
dažreiz man ir sajūta, ka pat ģimenē esmu vientuļa.
It kā es nekur īsti neiederētos.
Es ne ar vienu nesaderu.
Tu vienmēr saderi ar mani.
Labi?
Labi.
Hallo?
Ak dievs! Ejam!
Jā.
Ko tu te viena pati dari?
Ko te darāt jūs?
Esmu šeit šī dēļ.
Kad paziņa no Satiksmes drošības padomes atsūtīja melnās kastes ierakstu,
es to klausījos atkal un atkal.
Izmantoju informāciju par lidojuma ātrumu un virzienu,
ko Henks Giliss sūtīja gaisa satiksmes dispečeram,
lai noteiktu viņa lidojuma maršrutu, kas atveda uz šo salu.
Tagad pasaki, kāpēc te esi tu?
Tā paša iemesla dēļ.
Ko nozīmē pārējās atzīmes?
Tās ir vietas, kuras jau esmu izpētījis.
Es nesaprotu. Kāpēc jūs to darāt?
Jūs domājāt, ka Sema tētis lidmašīnu nogāza apzināti.
Jā. Un es kļūdījos, Hilde.
Un tāpēc esmu šeit.
Esmu Semam parādā to, ko nekad nespēšu atmaksāt,
bet vismaz
varu mēģināt noskaidrot, kas patiesībā notika ar viņa tēti.
Lai Sems varētu izstaigāt sava tēta takas.
Sems teica, ka uz rezervātu pārcēlās tāpēc,
ka gribēja staigāt pa to zemi, pa kuru staigājuši viņa senči.
-Tas viņam deva sirdsmieru. -Jā.
Semam nav jums jāpiedod, vai zināt?
Es zinu.
Neesmu to pelnījis.
Hilde! Paldies dievam, tev viss labi.
Tēt?
Ko tu te dari?
Cenšos labot to, ko nodarīju…
Semam.
Kā man to ieteica darīt dēls.
Hilde, ko tu dari?
Es liku palikt pie laivas.
Es zinu. Piedod! Man vienkārši bija jāzina, kas tur ir.
Par ko Ričijam varēja būt taisnība.
Jā, es zinu, mīļā.
Arī es gribu zināt. Panāc!
-Vai dzirdi? -Jā.
Ejam!
-Mīļā! -Mammīt!
Ak dievs!
Liels paldies, ka piezvanījāt.
Redzēju abus staigājam apkārt. Izskatījās apmaldījušies.
ITĀĻU RESTORĀNS SCOGLIO'S
Tev viss labi?
Labi.
Tas bija te.
Kas?
Ak, Sil!
Tēt, ja nu šis ir tas, ko redzēja Sema tētis?
Tādēļ mirst putni.
Jā, viņi ir vienīgie, kas tiek pie šī ūdens, vai ne?
Bet beigtās zivis?
Tas dīķis ir kilometriem tālu.
Parādi karti!
Tas ieplūst pa taisno ezerā, kas ir ap salu.
Piesārņojums virzās tieši uz mūsu dzeramā ūdens pusi.
Mums jāpaņem tās vielas paraugs.
Jā, es paņemšu.
Frenk, ved bērnus atpakaļ uz laivu! Tiksimies tur.
-Jā, sarunāts. -Man viss būs labi.
-Ei, slēpjamies! -Aiziet! Starp kokiem.
Aši! Viņi droši vien apseko salu.
Nāc, Hilde! Mums jātiek prom.
IEDVESMOJOTIES NO JAUNĀS IZMEKLĒJOŠĀS ŽURNĀLISTES HILDES LĪŠAKAS REPORTĀŽĀM
Tulkojusi Aija Apse