To myslíte vážně?
Jen jíme snídani.
Jako každá normální rodina.
- Jako to doma děláváme. - Jo, jste blázni.
Zlato.
Ty tu teď bydlíš?
Ach bože.
Tak bydlíš?
Vlastně tu zůstanu jenom, než si to moji rodiče vyřídí,
což udělají dnes.
Takže bych vám chtěl poděkovat za…
Ne, přestaň. Chováš se divně.
- Protože děkuju? - No tak, Iz.
Nech ho to doříct.
Pardon. Prostě já nevím, jak…
S rodiči mi to moc…
- Pardon, můžu… - Jo.
A ještě jednou díky za to pyžamo.
Bylo sváteční.
Jistě. V pohodě.
Rád bych tu ještě zůstal a přidal se tady k tomu,
ale už bych měl jít, tak…
Čau.
Mimořádné zprávy: tvůj přítel s tebou žije u tebe doma.
Komentář?
No tak.
No tak, Iz.
- Byl to jen vtip. - Promiň.
O tom napsat nemůžu.
Tati.
Musíme zjistit, co je na tom ostrově.
YAKAMŠTÍ LETCI
LETOVÝ ZÁZNAMNÍK NEOTEVÍRAT
Ještě to neskončilo Kdo bude další?
JEZERO EBENTREE
Ostrov jsem prohlídla a našla ty souřadnice.
Přesně vím, kam Hank mířil.
A děda má loď, takže tam s ní můžeme doplout.
Nebude to nadlouho.
Neříkali jsme, že už necháš Richieho Fifea být?
To bylo dřív, než jsme jeho jméno slyšeli na záznamu.
Mami, víš, jak důležitá je tahle stopa.
Máš zase noční můry?
Ne.
- Ne takový. - Dobře.
Richieho tajemství nezůstane pohřbený.
To, co řekl Samovu tátovi, co je na tom ostrově,
kvůli tomu ho možná unesli.
Jo, víš co? Nemáš pro to žádný důkazy.
Tak pojedeme nějaký najít.
Tati, podívej.
Něco tam je. Já vím, že je.
Průchodné?
Možná je tu močál
Jo, víš co?
Slíbil jsem mámě, že budu doma hlídat dědu a Ginny,
aby mohla jít do kanceláře.
- Je to fér. - Tati,
myslíš, že reportéři z Boston Globe řekli: „Neudělám rozhovor s tímto knězem.
Nemůžu rozlousknout příběh století, musím na procházku se psem.“
Počkej, řekl jsem ti, ať se na ten film nekoukáš.
- Přirovnala jsi mě ke psu? - Ne!
Tohle je strašně důležitý.
Nemůžeš dnes pracovat z domova?
Ne. Neval na mě ty oči.
Jsi horší než Walter.
Víš co? Už jsem se rozhodl. Souhlasím s mámou.
Promiň, zlato, ale musí to počkat.
Tak jo, dobře.
Cože?
Budu dělat z domu, abyste mohli sledovat tu stopu.
Díky, mami. Jsi ta nejlepší máma. Jsi jednička.
Dnes ti to moc sluší.
- Krása. - Dobře.
Jako zářivý slunce!
- Sehnala jsi naše batohy? - Někdo je přinesl.
- To je milý. - Jako vzkaz.
Ale o tom s váma mluvit nechci.
Ten kukuč znám. Přeskočíme tu část, jak to nechci,
a rovnou mě můžeš přemluvit.
Máte rádi lodě?
- Musím si vzít něco proti nevolnosti. - Jasně. Jo.
NEKONEČNÉ LÉTO
Ve státě Washington můžeš dostat řidičák na loď už ve dvanácti.
Udělám si ho na příští narozky.
Eh, něco tam je.
Něco velkýho. Hned zastav loď.
Co to je?
- Vypadá to jako útes. - Útes?
- Ve sladkovodním jezeře? - Budou tu žraloci.
- Donny, žralok to není. - Útes to být nemůže.
Hej, dobrá práce.
- Mohli jsme tu uvíznout. - Jej.
Vypadá to, že je to kus pod hladinou.
V poslední době dost pršelo. Je tu teď víc vody.
Neříkej, že to je kvůli změně klimatu.
Tak jo. Je to kvůli životnímu prostředí
a tomu, jak se řítí do biblicky tragickýho konce.
- Co? - Tak jo,
zakotvíme na té písčité pláži.
Tohle to vysvětluje.
Mami, chceš na zmrzlinu sypání?
Jo, prosím, miluju sypání.
Tak jo. Myslela jsem, že si jen hrajeme.
Jejda.
Běž tamhle. Já to uklidím. Neboj.
Dobře.
Haló? A nemůžete to sem přivézt, vy…
Ne.
Dobře.
Kurýr přinese o víkendu do kanceláře urgentní papíry,
nemůžete je přeposlat a musím osobně podepsat přijetí?
Vlastní rukou.
- Já si dám sypání. - Izzy.
Ne. Nemůžu to přesunout na jindy, protože je potřebuju do pondělí,
jsem doma sama, starám se o dva lidi a jsem…
Ne, nemám manželku, co se o ně pro mě postará.
Já jsem svá manželka.
Prosím.
Prosím. Potřebuju pomoct.
- Ne. - Prosím!
Mami, prosím. Za půl hodiny mám sraz s Emmou.
Počkejte minutku.
To je úplatek?
Vezmi si to. A připomeň mi, abych ti řekla,
jak ženy často snižují svoji hodnotu v práci.
Dobře, díky. Budu tam co nejrychleji. Řekněte jim, ať počkají.
To je ten případ s Wottem a tátou Trip. Je to důležitý, jinak bych nešla.
- Já vím. - Díky.
Miluju tě a pamatuj si, nejde jen o Ginny.
Pohlídej i jeho, jo?
Jo.
Promiň, že jsem byla divná. Uvidíme se brzo?
Nechceš přijít ke mně domů?
…medvěd.
Dobře, že jsi doma, zlato.
Honí mě medvěd.
- Velký medvěd. - Co to říká?
- Co? - Honí mě medvěd!
Dobře, poslouchejte.
Půjdu s Frankem o kus dál
a vy tu zůstanete.
Počkej.
Cože?
Hilde, ujistím se, že to tu není nebezpečný.
Nikdo neví, že jsme tady.
Jo, a my nevíme, co tam je. Jasný?
Takže, než to zjistíme, bude to pro vás bezpečnější tady.
Hele, jen se tu s Frankem porozhlídneme,
a když to bude dobrý a bezpečný, tak se vrátíme.
Přijdeme pro vás. Do té doby tu počkejte.
- Tati… - Budeme fotit
a o všem, co uvidíme, vám povíme.
Tohle je naše reportáž.
Naše stopa.
Dobře, vím, že jsi naštvaná.
Chápu to. Ale já jsem tvůj táta, jasný?
Dokud jsme nedorazili, nevěděl jsem, že se tak budu cítit.
Něco mi říká, že se mám nejdřív ujistit, že je tu bezpečno.
Krom toho potřebuju někoho i tady.
Když něco uvidíš nebo uslyšíš, dej mi vědět.
Podívej se na tohle.
Je to vysílačka s dlouhým dosahem, budeme spolu ve spojení.
Je to tak v pořádku?
- Neodpovíš mi? - Jo.
Dobře. Jdeme na to.
Nedělejte si starosti. Vrátíme se brzo.
Dávejte na sebe pozor.
Říkejte nám, co vidíte.
Kvůli mně spěchat nemusíte.
Díky, žes přišla. Promiň, že jsem nemohla odejít.
- Promiň. - Cože? Ne, to já se omlouvám.
Iz, mělas pravdu. Chovala jsem se divně.
- Vyhýbala jsme se ti. - Tak jo.
Hele, vím, že chodíš s Ethanem
a nechci vám to pokazit. Jen prostě…
Možná bys měla vědět,
že se mi líbíš.
Opravdu se mi líbíš.
Než se vrátil Ethan, myslela jsem si, že se ti líbím taky.
Ale teď nevím.
Takže to říkám na rovinu, abych viděla, co to s tebou udělá.
Měla bych se jít podívat na ségru, jestli něco nevyvádí,
třeba nevaří těstoviny, nestrká prst do zásuvky nebo tak.
Ginny?
Dědo?
- Sakra. - Co se děje?
Ginny s dědou někam zmizeli.
Chci něco proti slunci a hmyzu.
Někdo to přehnal s balením.
Možná že tvůj dron najde ten hmyz.
Nevíš, že přibývají nemoci přenášený komáry?
Víš, co ti s mozkem udělá encefalitida?
Teď vidím, co ti s mozkem udělá posedlost nemocema.
Chtěla bych vidět to, co tam vidí oni.
- Hilde. - Nemůžeme tu jen posedávat.
- Není tu nic k vidění. - Já tam nejdu.
Já taky ne.
DRON
Možná nemusíme.
Myslíš, že je to tu bezpečný?
Nevím. Jen mám divnej pocit.
Kdo asi postavil tu bariéru v jezeře?
Jo.
Nikde tu nejsou cedule,
takže neděláme nic špatnýho, když jsme tady.
Dobře, tak půjdeme dál.
Haló?
Tati?
Tati, slyšíš mě?
Jsem tady. Všechno v pořádku? Přepínám.
Našli jste něco?
Ne, nic. Nic k hlášení.
Rozumím.
Jsi taková šprtka.
Já, že jsem šprtka? To on přinesl dron.
Jasně že jsem přinesl dron. Copak nevíš, s kým máš tu čest?
Je tátův. Naučil mě s ním lítat.
Poletíme nad stromy a podíváme se, co tam je.
- Jak se s tím lítá? - Opatrně a plynule.
Půjč mi to. Dej.
Žádný hraní. Tohle je drahá technologie.
Jdeme na to.
To je krásný.
A nic tam není. Nemůžeš letět níž?
Nebo to zvětšit.
Zvětšit ne. To je jen ve filmech.
A tenhle čudlík?
Zbláznila ses? Řídím.
- Počkat. To je dům? - Kde?
- Nesahat. - Nesahám na to.
Tak proč to dělá? Ztrácím signál.
- Nahoru! - Donny, nahoru.
- Padá. - Snažím se.
- Nahoru! - Ovládání nefunguje. Ne!
Ach bože!
Já to nebyla.
Ginny! Pane Lisko!
Ginny!
Pane Lisko!
Rodiče jsou pryč. Autem jet nemohl.
To je dobře, ne? Nebudou daleko.
ŽÁDNÝ SIGNÁL
- Co se stalo? Je mimo dosah? - To ne.
Vybila se baterka?
Byla na 100 %.
Viděl jsem to jen jednou. Asi to bude zónový monitorování.
Co?
Zónový monitorování. Je neviditelný jako wifina, ale vypíná drony.
Už se mi to jednou stalo u letiště.
Dron jen tak spadl z oblohy.
Zabezpečený místa jako vládní budovy, letiště
a velký sportovní události jsou pro drony nedostupný.
Počkat. Měli to monitorování i v 80. letech?
Blázníš? Tehdy drony neexistovaly.
Pomalu nebyly ani videohry.
Takže to sem dali nedávno.
Takže vědí, že tam je něco špatnýho.
A snaží se to skrýt.
Jsme na dobrý stopě.
- Táta mě zabije. - Jo.
Kam jdeš?
Sám jsi to řekl.
Táta tě zabije. Tak musíme ten dron přinést.
Neřekli tvůj táta a Frank, že tu máme zůstat?
Frank je ruka zákona, tak je v podstatě nelegální odejít, ne?
Viděli jsme, kam spadl. Půjdeme tam, najdeme ho
a vrátíme se dřív, než si něčeho všimnou.
No, já nevím.
Mám pocit, že už jsem to viděl.
Frankie.
Někdo tu postavil pořádnou infrastrukturu.
Ale proč?
Viděla jsem řeku. Když ji najdeme, najdeme i ten dron.
Ale rychle. Nechci tu být dlouho.
Asi tudy.
Ale ne!
Ne. To není dobrý.
V pořádku? Přepínám.
Hilde, slyšíš?
Odpověz.
Rozumím.
Co loď?
Dobrý. Jsme v pořádku. Jak to jde u vás?
Něco jsme našli.
Lesem vede potrubí. Nevím, kam vede, ale znamená to,
že ten ostrov na něco používají.
- Počkej. Viděls to? - Co?
Tati, co se děje?
Frank si myslí, že něco zahlídl. Nebo někoho.
Počkat, na ostrově je ještě někdo?
Nevím. Možná to bylo zvíře.
Omrkneme to. Zůstaňte u lodi.
Hilde, kde jsme?
Kudy se vrátíme?
Nevím.
Moje Jane,
vždycky jsem věděl, že na ni nemám,
ale z nějakýho důvodu si myslela, že jsem skvělý.
Nejsem snad nejšťastnější chlap na světě?
Pamatuju si naše první rande.
Byl jsem tak napjatý, že jsem si košili zašpinil omáčkou.
A číšníkovi mě bylo tak líto,
že když jsem šel na záchod, půjčil mi svoji košili.
Potom pianista zahrál tu píseň
a my jsme tančili.
Cítil jsem se tak krásně.
Moc dobře tancovala.
Uvidíš. Bude se jí to líbit.
Už nám jede autobus.
Dobře. Jo.
Pamatuju si, že než dron spadl, byla tam mýtina, takže to musí být…
…tudy.
Hory napravo, voda vlevo.
Hilde!
- Jo? - Zavoláme tvýmu tátovi.
Tati, ozvi se. Skautka.
Tati? Tati, ozvi se.
Co když se jim něco stalo?
- Tati, ozvi se. Skautka. - Nebo někdo.
Franku?
Nic.
Pojďte. Musíme najít ten dron
a vrátit se k lodi, než začne bouřka.
- Tamhle. - Kde?
Co myslíš? Nemůže to být lovec?
To ne.
Jestli si myslíš, že to je lovec, tak už jsi ve městě moc dlouho. Už jde.
Je rychlý, jako by něco hledal.
Jo, nebo něco ví. Možná ví, co se tu děje.
Možná. Měli bychom se vrátit k dětem.
Jo, honem.
To vypadá povědomě.
Dron musí být blízko.
Je to starý bunkr z druhé světové války?
Nemyslím si, že Němci napadli stát Washington.
- Půjdeme tam. - Co takhle zpátky k lodi?
„Když udeří hrom, jdi rychle dom.“ skautská příručka.
Ty jsi skautka?
No, ne, ale přečetla jsem jejich příručku kvůli článku, co jsem napsala v Brooklynu.
Byl o tom, kam jde zisk z prodeje sušenek.
Co když tam šel ten člověk, co tu je?
Tam já nevlezu.
Možná mě přesvědčíte.
Je tu špatná atmosféra.
Počkejte.
- Kam jde? - Nevím.
- Co dělá? - Nevím.
- Je v bezpečí? - Půjdeš se podívat?
Nepůjdu. Běž ty.
Je tam tma.
Co to je?
Co se tam děje?
Pojďte se sem podívat.
Je to nějaká laboratoř.
Jako by ti, co tu pracovali
na kdoví čem,
jako by jen tak utekli a všechno tu nechali.
Testy na zvířatech?
Proč by to tu jen tak nechali?
Možná bychom měli jít zpátky ven.
Hilde?
Není to Frank ani tvůj táta.
Co to dělá?
To nechci vědět.
Co sis myslela? Zůstalas doma, abys je pohlídala.
- Jak bys to mohla zvládnout s Emmou okolo? - To ty mi je vždycky hodíš na krk.
To není fér. Jsme rodina. Musíme si pomáhat.
Jo, kromě táty a Hilde. Jejich práce je nejpřednější,
přednější než ty, já, Ginny a děda.
Nedej bože, aby museli sledovat stopu, když chci dělat něco jinýho.
Demokracie umírá v temnotě, protože já chci trávit čas s kamarády.
- Je pryč. - Vrátíme se k lodi.
Ale co ten dron? Už jsme blízko.
Už jsem toho viděl dost. Necháme ho lesu.
Co je to?
Počkej. Je to ta mapa?
Takže jsi mi řekla, že jdeme hledat tátův dron,
ale celou dobu jsi hledala ten křížek na mapě?
To není v pořádku.
Tys o tom věděla?
Myslela jsem si, že se jen porozhlídneme cestou k dronu.
Nevěděla jsem, že nám lžeš.
- Záleží ti víc na reportáži než na nás. - Ne, tak to není.
Ale možná že to, co Samův táta viděl před zřícením,
by mohlo být klíčem k nalezení Richieho, a když to neuděláme my, tak kdo?
Doslova Frank a tvůj táta. Ti to mají udělat, Hilde.
Viděl jsem, jak tohle děláš ostatním.
Uděláš pro reportáž cokoliv a je ti jedno, koho to zraní.
Ale
nemyslel jsem si, že bys to udělala mně.
Hej.
Počkejte! Hej!
Donny?
Spoon?
Kde jste?
Hilde!
Hej, děti!
- Myslíš, že jsou na lodi? - Nevím. Podívám se.
Hilde!
Děti?
Hilde!
Hilde, Donny, Spoon!
Hilde, jsi tam? Slyšíš?
Donny, Spoon, slyšíte? Haló?
Nic.
Kde můžou být?
Možná se schovali ve vnitrozemí.
Ne.
Jak znám Hilde, může být jen na jednom místě.
Hory napravo, voda vlevo.
Tamhleta je moje. Vidíš?
Dobře, půjdeme?
Vzalas ty kytky?
Můžeme natrhat tyhle.
Dobrý nápad, Matty.
Víš, že má máma ráda růžovou.
No nejsou pěkný? Vezmi jich víc.
Hilde!
Slyšíš mě?
Děti?
Hilde!
Jseš si jistý, že jdou sem?
No teda.
Musí to být tady.
- Děti! - Hilde!
- Pane Lisko! - Franku!
- Díky bohu. Jste v pořádku. - Počkat. A co Hilde?
- My jsme… - No, kde je?
- My jsme se pohádali. - Myslela jsem, že půjde za náma.
Pardon, pane Lisko.
- Hledala ten křížek na mapě. - Ach bože.
Dobře, pojďte.
Tati?
Jsi to ty?
Franku?
Je tam někdo?
Co to bylo?
Něco se děje. Motor se zastavil.
Neběží, Arte. Motor nemá palivo. Je to bez šance.
Jo, díky.
Ach bože. Trip poslala policajty, aby je hledali.
- Emma byla u cyklo shopu. Nic. - Kde můžou být?
Která místa ve městě si ještě děda pamatuje?
Bože, já nevím, mami.
Nemám encyklopedický znalosti jeho zájmů jako Hilde.
Nejsme si tak blízcí jako ostatní.
Promiň. Já jen… dělám si starosti.
Netrápí tě ještě něco?
Můžu za to, že Ginny a děda zmizeli. Nestačí to?
- Bože, vždycky všechno pokazím. - Zlato.
Já nevím. Prostě…
…někdy se i doma cítím osaměle.
Jako bych nikam nepatřila.
K nikomu se nehodím.
Ke mně se hodíš vždycky.
Dobře?
Jo.
Haló?
Ach bože. Jdeme.
Jo.
Co tu děláš sama?
Co tu děláte vy?
Jsem tu kvůli tomuhle.
Když nám moje známá z Národní komise poslala ten záznam,
dokola jsem si ho pouštěl. Podle informací o rychlosti letu a vektorech,
které Hank Gillis posílal letové kontrole, jsem vystopoval schéma jeho letu
až přímo na tenhle ostrov.
Ale proč jsi tu ty?
Ze stejnýho důvodu.
Co jsou ty ostatní značky?
Místa, co už jsem viděl.
Tomu nerozumím. Proč byste to všechno dělal?
Myslel jste, že Samův táta spadnul úmyslně.
Já vím. Udělal jsem chybu, Hilde.
A proto jsem tady.
Mám vůči Samovi dluh, který nikdy nesplatím,
ale aspoň se můžu pokusit
najít pravdu o tom, co se jeho otci stalo.
Aby mohl jít tam, kde býval jeho otec.
Sam se odstěhoval do rezervace,
protože chce být na půdě svých předků.
- Dává mu to pokoj. - Jo.
Sam vám nemusí odpustit, víte?
Já vím.
Nezasloužím si to.
Hilde! Díky bohu, že jsi v pořádku.
Tati?
Co tu děláš?
Snažím se si to vyžehlit
u Sama.
Což mi poradil můj syn.
Hilde, co děláš? Hej, řekl jsem ti, ať neodcházíš od lodi.
Já vím. Promiň. Musela jsem vědět, co tu je.
O čem měl Richie pravdu.
Jo, já vím, zlato.
Taky to chci vědět. Pojď sem.
- Slyšíš to? - Jo.
Pojď.
- Zlatíčko? - Mami!
Ach bože.
Děkuju, že jste mi zavolal.
Viděl jsem je, jak se tu potulují. Vypadali ztraceně.
ITALSKÁ RESTAURACE
Jsi v pořádku?
Dobře.
Byla přímo tady.
Co?
Syle.
Tati, co když tohle uviděl Samův táta?
Proto umírají ti ptáci.
Jo, jako jediní se dostali k téhle vzdálené vodě.
Ale co ty mrtvý ryby?
Rybník je odtud daleko.
Ukaž mi tu mapu.
Teče to přímo do jezera kolem ostrova.
Znečištění teče přímo směrem k naší pitné vodě.
Musíme sehnat vzorek.
Já tam zajdu.
Franku, vezmi děti k lodi. Setkáme se u ní.
- Jo, vezmu. - Budu v pořádku.
- Hej, pojďte se schovat. - Honem. Pod stromy.
Rychle. Ostrov hlídají.
No tak, Hilde. Musíme odtud pryč.
INSPIROVÁNO MLADOU NOVINÁŘKOU HILDE LYSIAK
Překlad titulků: Veronika Ageiwa