Kan vi ta en paus?
Kära, kära frihet.
Tror ni att han följde efter oss?
Jag tror inte att nån såg oss åka med mathissen,
och än mindre komma ut ur herrgården.
Jag har kanske ingen agorafobi.
Är det konstigt att jag är besviken?
Hör ni, vi lämnade våra ryggsäckar.
Vad ska vi göra med den här?
Jag vet nån vi kan prata med.
Jösses.
Vad är det denna gång?
En gammal färdskrivare,
men vi behöver dig för att lista ut vad som finns på den.
Snälla. Det är brådskande.
Okej.
Kom igen.
Hur fick ni tag på den här?
Vi är väldigt företagsamma.
Jaså. Så ni tänker inte berätta?
Du, vi tror att nån kanske försöker täcka över spåren av en flygkrasch.
Kan du hjälpa oss… inofficiellt?
Snälla.
Okej då. Min pappa har en vän på Luftfartsverket.
Men var diskreta gällande det här än så länge.
Om det visar sig finnas nåt stort på den här,
då måste ni berätta var ni hittat den, okej?
Pappa. Pappa, du kommer aldrig att tro…
Åh, lite tystare, tack.
-Farfar försöker sova. -Okej.
Okej, jag återvände till Woodruff-herrgården.
Stället med den läskiga märkta dörren, du vet?
Här, slå dig ner. Jag vill visa dig nåt.
Ja, sätt dig.
-Okej, kolla in det här. -Mm.
Okej, ser du de här killarna?
De är farfars vänner från förr i tiden.
Ja, jag försökte söka upp dem, för att se om de kunde hälsa på farfar.
-För att muntra upp honom. -Mm.
Ja, men alla är borta. Varenda en.
Ja, alla förutom Junior.
Borta?
Ja. De har alla dött, raring.
Så jag tror att du hade rätt om farfar. Det tror jag.
De här männen blev alla sjuka för tidigt.
Okej, jag tror inte att det är ett sammanträffande.
Vet du, jag tror att nåt kan ha hänt.
Nåt i byn påverkade dem, eller kanske till och med skadade dem.
Ja. Det finns en story här. Du borde nog gräva vidare.
Kanske det kan hjälpa farfar.
Jag ska gräva.
Jag kan fixa det här.
Jag vet att jag kan det.
Åh, vänta. Vänta nu.
Vad var det du tänkte berätta när du kom in?
Ja. Donny, Spoon och jag återvände till herrgården.
Vi tog mathissen till källaren.
Där fanns ett flygplan, så vi tog den svarta lådan,
men vi åkte nästan fast och sen tappade jag bort min ryggsäck.
Vänta, va?
NIVÅ TRE SÄRSKILT TILLTRÄDE
FÄRDSKRIVARE ÖPPNA INTE
DET ÄR INTE ÖVER VEM MER?
IZZY 14 - IZZY JULEN IZZY 13 ÅR 4 - IZZY 13
Jag kan inte tro att du är här.
Är det verkligen du?
Berätta snabbt nåt som endast den riktige Ethan kan veta.
En gång visade jag dig en kattvideo
som fick dig att skratta så att du inte kunde andas,
och sen grät du i hela 20 minuter.
Så pinsamt för dig.
Är det konstigt att vara här igen?
Lite. Men mest är det fantastiskt.
Jag menar, det är inte så bra mellan mamma och pappa.
Ja. Jag beklagar.
Det gör inget. Jag är glad att få sitta här med dig.
Okej.
Meddela sen om de kan rädda nåt från färdskrivaren.
Ja.
Och tack, pappa.
Jag uppskattar det.
Vet du, för att vara polis är du usel på att skugga folk.
Förlåt.
Och förlåt att jag brusade upp.
Du trodde genast det värsta, Frank.
Jag skulle aldrig vara otrogen mot dig.
Men du skulle flytta från Erie Harbor utan att prata med mig.
Jag skulle ha pratat med dig.
Vad skulle du ha svarat?
För rätt jobb? Ja.
Schysst.
Du, om du har nåt att säga…
-Frank, berätta hur du känner. -Hur jag känner?
Jag önskar att jag inte hade gått runt med en ring hela tiden
och bara väntat på rätt tillfälle att fria.
Va?
Frank.
Vänta…
Tänker du köra iväg? Tänker du seriöst…
Hur framskrider rapporten?
Behöver du tillgång till nåt mer?
Jag är faktiskt nästan klar med den.
Men jag tror inte att du kommer att gilla vissa slutsatser
som jag kommer att dra.
Jag tycker att vi gör framsteg.
Det går långsamt, men så gör det i småstäder.
Du gjorde rätt i att sparka poliserna.
Det verkade viktigt att sända ett budskap.
Ja, det finns inte plats för sånt rasistiskt beteende.
-Inte ens i småstäder, som du säger. -Mm.
Men… det faktum att det hände,
tyder på en brist på respekt för ditt ledarskap,
och det kan vara större än du. Större än allt det här.
-Tja, rasismen är en stor sak. -Missuppfatta inte det här,
men kanske den här byn inte är redo för dig.
Sa jag nåt lustigt?
Förlåt. Jag trodde att vi skulle fortsätta prata i kod.
Du är bra på det du gör. Jag försökte hjälpa.
Vadå? Hjälpa mig att sluta?
Du har inte varit här länge nog…
…för att veta att jag inte ger upp.
Mm.
Det måste finnas en länk mellan männen. Nåt som gjorde dem sjuka.
Rörde de alla vid fotot?
Det skulle inte skada att desinficera fotot.
Vi borde alla välja tre namn. Sen gräver vi djupt i deras liv.
Vi försöker lista ut vilken pusselbit som saknas.
Stal nån alla dina kläder, eller nåt?
Hur så?
Ibland är jag bara inte på humör.
-Hej, läget? -Hej, jag började läsa den här
igår, och jag är redan halvvägs. Den är så bra.
Bra. När du är klar med den
borde vi läsa Stolthet och fördom med usla brittiska accenter.
"Tillåt mig uttrycka hur passionerat jag uppskattar och älskar dig."
Vad?
Du vet, mr Darcy.
Åh, är han en av de nya historielärarna?
Okej. Hejdå.
Vänta. Är du upptagen senare?
Kanske vi kunde se en film eller nåt.
Det är lugnt.
Okej.
Jag försöker ta reda på mer om farfar och hans vänner,
men det känns som att jag går i cirklar.
Pappa, har du hittat nåt nytt?
Nejdå. Nix, ingenting.
Nej, men jag väntar på att några personer ska höra av sig.
Jag tror att han skakar mer.
Jag med.
Jag menade Walter.
Tjejer. Kan ni säga till rektor Collins att jag fick hennes meddelande,
och att jag har ett ärende? Sen kommer jag till henne.
Herregud, mamma. Det finns sms. Messa henne själv.
Ha inte oss att gå tvärs över jorden
för att prata med rektor Collins, och sen gå tvärs över jorden igen.
Förlåt för att jag gillar äkta kommunikation.
Är du okej, Iz?
Du gör som du brukar göra när du är nervös.
Gör vadå? Jag mår bra.
Jag är inte nervös, jag lovar.
Jag känner mig spyfärdig.
Jag trodde att Emma och jag är vänner,
men hon har uppfört sig konstigt på sistone.
Jag vet inte. Tror du att hon gillar dig?
Jag tror inte det.
Okej, så du får inga vibbar av henne, eller nåt?
Hur skulle jag veta om det fanns vibbar?
Okej, vad sa hon som fick dig att tro att hon är arg?
Inget. Hon går från het till kall.
Du vet, i ena stunden pratar vi, och i nästa ignorerar hon mig.
-Så hon pratar med dig? -Gud, nej.
Du fokuserar på fel saker, Ethan.
Det är inte det hon säger, utan sättet hon säger det på.
-Okej. -Var inte nedlåtande.
Det är jag inte. Jag bara undrade om…
Är det möjligt att du bara inbillar dig?
Du tror det värsta. Ibland gör du så.
-Hej. -Hej.
-Såg du? -Typ.
Kom igen, kolla in den här ungen.
Är inte det här det lustigaste du har sett i år?
Som de här öronmuffarna?
Vad mer kan jag säga? Vi sticker.
Vi går.
-Flicksektionen. -Som hans örhängen.
Är du okej?
Jag mår prima.
Om det här vore en intervju skulle jag säga att källan ljuger.
Allt handlar inte om The Magic Hour Chronicle
-eller journalism och sånt. -Spoon, vänta.
Du vet väl att du kan prata med mig? Utanför protokollet.
God eftermiddag, kamrater.
-Vi ses senare. -Va?
Var det för att jag sa kamrater?
Jag tror att en av de äldre eleverna var elak mot Spoon.
Jag vill ha namn och adress. Jag ska skicka ett välformulerat brev.
Jag hittade inget om Bob eller Theo, och bara några artiklar om Kenny.
Det är som att de aldrig hade funnits på nätet.
Okej, vi börjar smått.
Jag insåg att jag knappt vet nåt om min egen farfar.
Folk är oöverskådliga, Hilde. De är väldigt komplexa.
Så sa de åtminstone i dokumentären.
Hur som helst…
Precis. Så vi börjar med honom.
ERIE HARBOR VINNER LÄNETS SOFTBALL-TURNERING
Sylvester Lisko. Vi måste söka igenom allt vi kan hitta om honom.
Kanske jag hittar den saknade pusselbiten på ett oväntat ställe.
ERIE HARBOR-SKOLAN -68
FARFAR
Läs det här. Det kan vara en ledtråd.
STRATA TECHS ANSTÄLLDA SOM FRIVILLIGA BRANDMÄN
Jobbade min farfar för Strata?
Jag ville ta reda på vad farfar och hans fiskekompisar hade gemensamt
som kan ha gjort dem sjuka, men jag hittade mer.
-Ja. -Ja, det kan vi se.
Visste ni att farfar har varit frivillig brandman?
Nej, det visste jag inte. Han pratade aldrig om det.
Visste ni att han ledde Erie Harbors softbollsslag
sex hela säsonger?
Han var förstabasman.
Det här är otroligt, Matt.
Ja. Oj. Jag vet.
Det är så mycket som jag inte…
Jag… Du vet… Han släppte inte folk nära.
Jag tänkte att vi kan ta in honom hit, visa honom det här,
och se om han minns nåt från tiden han jobbade för Strata.
Det kan vara den saknade pusselbiten.
Tja, Hilde, jag…
Älskling, det här är underbart.
Det är vackert.
Men, du…
Du vet att farfar ibland verkar bli frustrerad och upprörd
när han inte minns saker.
-Ja. -Ja.
Precis, det här är en vacker tribut till hans liv, Scout.
Härligt.
Men jag tror att om vi överrumplar honom med allt på en gång,
så kanske det inte går som du vill.
Men vi måste försöka.
Jag försöker hjälpa honom, och tiden tar slut.
Okej, ja, kanske vi kan visa det för honom
-som ett trevligt minne, okej? -Ja, men bara vi inte pressar honom.
Ja, precis.
Saken är den, att vi inte vill ge honom falskt hopp.
Ifall det visar sig att vi inte kan hjälpa honom.
Varför ställer ni er i vägen?
Varför hjälper ni mig inte?
-Älskling. -Hilde, det säger vi ju inte.
Du.
Är allt bra?
Jag vet att jag kan lösa det här.
Jag vet att jag kan hjälpa honom, men de låter mig inte göra det.
Hör här.
En enorm nörd sa en gång till mig
att om jag nånsin känner mig rädd,
om hon känner att det är nåt hon inte klarar av…
Vet du vad hon gör då?
Sänker huvudet och jobbar?
Ja.
Du älskar att vara journalist för ingen gav det till dig.
Ingen kan ta det av dig. Inte ens mamma och pappa.
Du klarar det här.
Du, Hilde?
Hilde, kan du komma ner?
Vad gör du här?
Min pappas vän från Luftfartsverket hörde av sig.
Hon hade tagit sig en titt på den svarta lådan.
Det ursprungliga magnetbandet på färdskrivaren var skadat,
men deras labb kunde rädda ett helt okej audiospår av det.
Det är ju bra.
Är det inte bra?
Ja, Hilde, det du hittade…
…var Sams pappas flygplan.
Jag lyssnade på bandet. Det är mest brus.
Inget värst skrämmande. Vissa saker förstod jag inte.
Men det finns nåt där som ni alla borde höra.
Du, vi vill vara säkra på att du är redo för det här.
Vi vet inte vad som finns på bandet.
Och dessutom, så kan det bli rätt intensivt.
Sam är min vän.
Om det finns nåt som kan hjälpa honom, då vill jag höra det.
Ja, okej.
Du, det är jättefint att du vill ta hand om din vän,
men det är vårt jobb att ta hand om dig.
Precis. Så om det blir för mycket, då räcker det.
Då drar jag ut dig därifrån. Inga om och men. Det är planen, okej?
Okej.
Och kom ihåg, den svåraste storyn att skriva
är den man bryr sig mest om.
Okej?
Okej, du klarar det här. Kom.
Okej.
Är alla redo?
Sänk flyghöjden till 2500.
-Vem är det? -Flygledningen.
Det ser bra ut, Hank.
Uppfattat, tornet. Sänker till två fem.
Tornet till Mohawk åttionio, upprepa.
Bekräfta sänkning till flygnivå 2500.
Ja, bekräftat. Är nu 090… Vänta.
Där är det. Det måste vara det där.
Vad pratar han om?
Vänta, tornet. Jag svänger om. Jag måste se det närmare.
Upprepa, Mohawk.
Nu kör vi.
Jag kan inte tro det.
Richie hade rätt.
Vänta, vad sa han?
-Sa han precis Richie? -Va…
-Ja. -Vänta, förlåt…
Kände Hank Gillis Richie? Va?
Lite, ja. Vi var alla vänner med Sam,
men jag har ingen aning om varför Hank nämner Richie så.
För att han älskade flygplan?
Jag menar, vi alla älskade flygplan. Vi var barn.
Avvakta, tornet.
Jag gör min kamera redo. Jag måste ta foton på det här.
Mohawk, lyft. Du är för lågt nere.
Vänta lite. Jag måste ta fotot.
Vad var det?
Nåt är snett. Motorn ger upp.
-Matt, vi borde stanna bandet. -Mamma, ingen fara.
Det går inte, Art.
Motorn får inget bränsle. Det är omöjligt.
Mohawk, upprepa.
Berätta för mina barn… att jag älskar dem.
Hej.
Du, hur mår du? Är du okej?
Ja.
Vad tror ni Sams pappa letade efter när planet kraschade?
Ja, kan vi få lokaliseringsinformation från den svarta lådan?
Jag får inte fram det.
Kanske nån mer erfaren kan lyssna på bandet
och med hjälpen av en flygkarta räkna ut nåt.
Ja, men piloterna måste göra en färdplan…
Nu kör vi.
…och den kan finnas i registret på flygplatsen.
Där är det. Det måste vara det där.
Jag gör min kamera redo. Jag måste ta foton av det här.
Han såg nåt. Han ville ta foton.
"Richie hade rätt"?
Richie bad nog Sams pappa söka efter nåt.
Men vad hade han rätt om?
Och varför pratade Sams pappa med honom?
Ni var ju hans bästa vänner.
Visste inte ni att han umgicks med en vuxen?
Det är konstigt.
Du umgås ju med vuxna.
Jag har källor. Det är annat.
Källa? Jag trodde vi var vänner.
Jag vet inte.
Ja, det var mycket att ta in då.
Man la inte alltid märke till sånt som barn.
Ja, och han kunde vara tystlåten.
Inåtvänd ibland.
Spoon är ibland likadan.
Men är folk inte bara…
…sådana ibland?
Jag menar, kanske det var ett tecken på att nåt var på gång.
Jag vet inte, Richie var väl alltid sån?
Han var sån även innan nåt hände.
Ja, Richie var bara sån. Eller hur?
Om ens vänner döljer nåt från en…
…betyder det att de inte vill vara vänner?
Nej. Nej, inte alls.
Men ibland betyder det bara…
-Ibland betyder det… -Att de är rädda.
Och de undviker att berätta nåt för att de är rädda för din reaktion.
Ja. Och det betyder att man måste hjälpa dem.
Man måste stötta dem även mer.
Jag ska försöka hitta färdplanen.
Ja, det gör du säkert.
Hej.
Får jag sätta mig?
NJUT AV TYSTNADEN
Visst. De tar inga bokningar här,
först till kvarn får mala.
Är allt bra mellan oss? Du verkar arg på mig.
Jag är inte arg.
Okej.
Jag vet inte, är det för att du inte gillar Ethan?
Du har uppfört dig konstigt mot mig, och du har inte pratat med mig.
Så som nu? Kom igen, nu när vi pratar?
Tja, nej, men jag bara…
Jag är inte säker om vi är vänner eller inte.
Det är okej. Allt är bra. Vi är vänner.
Din pojkvän tittar på dig.
Ni måste sluta göra så där.
Du kan prata med oss. Vi är dina vänner.
Du har inte varit dig själv på sistone.
Jag tror bara det är bättre om jag tonar ner det lite.
På sistone har jag känt att om jag håller mig under radarn…
-Men kläder är din grej. -Det gör inget.
Allt är bra. Oroa er inte.
Får jag låna din telefon?
Tack.
Hej, ms Witherspoon.
Kan vi komma förbi senare, när Spoon inte är där?
-Jag borde ha berättat om jobbet. -Nej.
-Nej. Jag borde ha berättat. -Nej, låt mig…
Jag borde inte ha sagt så om ringen.
Förlåt. Jag visste inte hur jag skulle berätta. Det kändes inte verkligt.
Och då kändes det inte värt att gräla över.
Ja, men så gjorde jag ett gräl av det…
Jag blev rädd. Jag vill inte att du ska flytta.
Det gör jag knappast.
Det var för långt borta. Jag älskade inte distriktet.
-Är det sant? -Mm.
Köpte du verkligen en ring?
Okej.
Har du burit den med dig hela tiden?
Jag trodde att du bara sa så.
Jag är inte bra på att gömma saker. Du skulle genast ha hittat den.
Här, den…
Åh, Frank. Den är vacker.
-Ja. -Ja.
Tja, passar den ens…
Vill du fortfarande gifta dig?
Jag vill så gärna gifta mig med dig.
-Frank Briggs, vill du… -Nej, nej. Sluta. Nej.
Nej. Ge mig den.
Det är min replik.
Kim.
Kimberly.
-Vill du… -Ja. Ja.
-Ja. -Sa du precis ja?
Okej, okej. Grattis.
Åh, härligt. Hela skvallergänget.
Det är min värsta mardröm. Kan ni fortsätta jobba?
Åh, Frank.
Du gjorde det.
Varför har ni klätt er så där?
Vi saknade dig.
Tyvärr är allt ni har på er tragiskt föråldrat.
Men ni får det att se bra ut.
Okej, hör ni. Det är här.
Vi måste hitta information om Sams pappas flygplan.
Hej.
Vi gör ett skolprojekt om aerodynamik och matte.
Åh, det hör inte ihop med projektet. Vi klär oss bara så.
Får vi ta en titt i era arkiv?
Varsågoda.
-Hej, Frank. -Hej.
Så, vad händer? Några spännande uppdateringar?
Är hon redo för en tur?
Hon funkar igen.
-Seriöst? -Kom igen.
Jäklar. Du är ett geni.
Ja.
Det är jag. Det var dina ord.
Vad är på gång?
Du verkar glad. Du är aldrig så här glad.
Tja, egentligen så…
…jag friade till Kim.
-Va? -Jag vet inte varför, men hon sa ja.
Kom igen. Det är ju jättestort.
Ja, verkligen. Grattis, Frank. Seriöst. Grattis.
-Wow, det… -Ja.
-Vi borde väl skåla? -Ja.
Ja, vi tar lite dricka. Det måste finnas nåt här.
Åh, vet du vad? I skåpet. Vårt gamla gömställe.
Hälften av dessa är inte färdplaner.
Bränslekvitton, kartor.
Digitalisering, gott folk. Dags att uppdatera.
De är åtminstone ordnade enligt årtionde. Typ.
-Det kommer att ta hela natten. -Vänta.
Här står det oktober… 1987.
På den här med.
Hör ni, jag hittade det. Det här är Sams pappas flygplan.
Det är fel datum.
Flyget kraschade 24 oktober. Den här är från 28 september.
Den måste finnas här nånstans.
Så konstigt.
-Han flög samma rutt tre gånger. -Vad menar du?
Alla de här visar den planerade flygrutten.
Min farfar sa att de måste arkiveras
så att flygledningen vet vem som flyger och när.
Den 28 september, den 5 oktober och den 12 oktober
hade Hank Gillis samma färdplan vid Saratoga-bergen.
Han måste ha kraschat där.
I inspelningen från den svarta lådan sa han att han tog foton.
Han visste alltså vad han sökte efter för han hade redan varit där.
Så vad var det han tittade på?
Färdplanen från kraschen fattas.
Det finns en kopia på flygplanet.
Vi måste återvända till källaren.
Vi? Jag fick en fläck på kläderna från mathissen…
Och det är för farligt med den konstiga mannen där.
-Och det sårar mig djupt. -Vi vet inte vem han är.
-Är du helt galen? -Trip, vänta tills du ser den.
De gömmer en hel flygkrasch i källaren.
Och vad gjorde du i källaren?
Vänta, det var ju en fest.
Ingen lag förbjuder journalister från att undersöka evenemang.
Kom igen, Trip. Hjälp oss.
Strunta i mig. Jag observerar.
Så fint att ni använder er av förnamn, som man brukar i småstäder.
Du, vi tror att det kan vara Hank Gillis flygplan.
Ja, och om det är det, så…
Du vet hur seriöst det är.
Det låter som passande sysselsättning för sheriffen.
Det är säkert inget villospår. Vi borde kolla in det.
Hilde, är du säker på att du såg det?
Jag är säker.
Pappa, det var precis här. Jag…
Det här kan inte vara samma rum.
Pappa, det är han. Det är killen.
Jag hörde om nödsituationen i arkivlagret
som kräver omedelbar polisnärvaro.
Och du är…
Karl Kurz. Säkerhetschef på egendomen.
Vad gjorde du med flygplanet? Det var här.
Vi har till och med svart…
Sheriffen, med all respekt,
jag vet inte vad den här unga damen pratar om.
Behöver ni se nåt mer? Finns det nåt jag kan visa er?
Nej, mr Kurz. Ursäkta att vi störde.
När du är klar här tar vi oss ett samtal ute.
Trip, vänta. Jag…
Nej.
Det räcker. Jag har fått nog.
Alla säger att jag borde hålla mig borta från er, att ni innebär problem.
Jag var dum som inte lyssnade.
Låt mig prata med henne, okej. Jag reder ut det.
Jag vet att du har den.
-Vilken då? -Min ryggsäck.
Åh, hej.
Hej, vad pågår här?
Är allt okej?
Jag går och kollar till farfar.
Okej, bra idé. Tack, Scout.
Vad har hänt?
Ja… Nej, naturligtvis.
Ethan är välkommen att stanna här över natten om det behövs.
Min mamma och pappa grälar om vårdnaden.
Eller så ska de bli tillsammans. Jag fattar inte.
Allt jag vet är att de konstant grälar,
och att vara under samma tak med dem just nu är…
Speciellt när du försöker komma ikapp med skolan.
-Ja, det är omöjligt. -Jag är glad att du kom.
Hej.
Så, jag sa till din mamma att du får stanna över natten.
I ett annat rum, naturligtvis.
Precis.
Bra. Ja, ni vet, äktenskap är…
Det är mycket svårt.
Dina föräldrar gör säkert sitt bästa.
Tja, deras bästa verkar innebära
att de skriker massor åt varandra…
Tack för att jag får stanna.
-Verkligen. -Ja.
Ja, naturligtvis.
Du vet, det gäller en natt.
-Ja. -Ja, och du sover här nere.
Okej.
Ja, och de där trapporna, de knarrar väldigt mycket,
-så… -Pappa.
Du fattar, va?
-Ja. Absolut. -Ja. Bra. Du fattar.
Ja. Tack, mr Lisko.
Ska vi på semester?
Nej, farfar.
Sams pappa flög sitt plan, och jag vet inte vart.
Vad återvände han till för att ta foton?
Vad såg han innan kraschen?
Hej, Scout.
Jag ville bara se om du ville prata.
Om vad?
Tja, om det som hände med Trip,
och det hon sa till dig.
Det.
Ja. Ja, det.
Nej, det var rätt tufft.
Jag ville bara kolla att du är okej.
Jag är okej…
Hon är bara en källa.
Jag måste fokusera på det här nu.
Okej, jag ville bara se om…
Koordinaterna.
De här är vägpunkter.
De skrivs i longitud och latitud,
och de visar vart flygplanet flög. Här. Titta.
Han startade härifrån. Och sen då, vad är första koordinaten?
Ja, 48 grader, 11 minuter
och 27,1 sekunder norrut.
Okej. Hur lyder den andra?
-122 grader… -Okej.
…37 minuter och 36,5 sekunder västerut.
-Okej. Han startade härifrån… -Mm.
…och han åkte hitåt.
Okej.
-Mm. -Mm.
SARATOGA-BERGEN
-Okej. -Och det…
Men…
Det måste ha varit sista stället han åkte till innan han svängde om.
-Han måste ha sett nåt där. -Flygplanet borde vara där.
Men det finns inget där, farfar.
Vänta. Vad är det där?
Det ser ut som en ö.
Han var säkert på väg dit.
Ja, men vad såg han?
Vad kunde möjligtvis finnas där?
Det måste vi ta reda på.
INSPIRERAD AV EN UNG JOURNALIST, HILDE LYSIAK
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä