Ursäkta mig.
NIVÅ 3 SÄRSKILT TILLTRÄDE
Vem jobbar du för?
Jag såg dig där,
du ledde rengöringen, så jag vet.
Och alla de döda fåglarna som dyker upp runt stan?
Jag tror att vattnet i dammen har förgiftat dem, och fiskarna.
Och folk, såna som min farfar.
Och jag tänker inte sluta innan jag hittar sanningen.
Jag är inte rädd för dig!
NIVÅ 3 SÄRSKILT TILLTRÄDE
DET ÄR INTE ÖVER VEM MER?
Gissa vad som hände på bensinstationen idag.
Jag kom precis dit och skulle köpa dricka, och då stod han bakom mig.
Mannen som har förföljt mig.
Vänta nu. Förföljer nån dig?
Inte direkt, men det var mannen som jag hade sett tidigare vid dammen.
Han var vid bensinstationen.
Sa han nåt till dig?
Bara "Ursäkta mig," och så köpte han dricka.
Åh nej. Han låter hemsk.
Men jag vet att han försökte skrämma mig.
För att han köpte dricka?
-Pappa? -Iz, låt henne berätta.
Hilde, vi försöker bara förstå vad som har hänt.
Det är han. Han vill att jag ska veta att han håller koll på mig.
Tja, hotade han dig?
Hon sa ju att han ignorerat henne.
Det är en typisk skrämseltaktik.
Vem han än jobbar för så är de ansvariga för mörkläggningen av dammen.
Ja, okej. Kan vi ta en liten paus
tills vi får middagen på bordet?
Seriöst, Hilde. Du är som en gamlings Reddit-flöde,
-men hemma hos mig. -Kom igen.
-Jag menar… -Akta dig.
Gjorde du inte precis en massa folk glada för att dammen rengjordes?
Kan du inte bara njuta av det i tio sekunder
innan du går till nästa konspiration?
Nej.
För han blir sämre varje dag, och ingen hjälper.
Min kamera!
-Det gör inget. -Pappa, jag hade sönder den.
-Förlåt, det var inte meningen. -Det gör inget.
-Vi tar en titt på den. -Vi förstår det.
Den är okej. Den behöver bara en ny lins.
Okej, ge mig några dagar. Jag hittar på nåt.
Några dagar? Det är för länge.
Varsågod.
Ojdå, se på den.
Ser man på. Tack, pappa.
Tack, farfar.
Nå, vad tror du?
Var är skärmen?
-Den är… -Nej.
Det finns ingen skärm, raring. Den är speciell.
Den här har en filmrulle
som måste framkallas efter att man har tagit foton.
Förr i tiden tog man foton,
och när man äntligen var klar med en rulle,
då tog man den till affären som framkallade den.
Och ett par veckor senare hämtade man den.
Det var så spännande att få sina foton.
Ja, efter att så mycket tid hade gått
mindes man inte längre varför man hade tagit bilderna.
Oroa dig inte. Jag lär dig att framkalla dem.
Okej? Det blir kul.
Vad pratar ni om?
Nej, förlåt, han nämnde det aldrig.
Naturligtvis. Nej, det är okej. Jag kan komma dit. Visst.
Ja, okej. Vi gör så. Tack.
Tack.
Vem var det?
Det var hamnkaptenen.
Tydligen hyr min pappa fortfarande en båtplats i hamnen.
Jag ska åka dit och reda upp det.
Vet du, han verkade bättre ikväll vid middagen.
Tyckte du inte det?
Ja.
Ja, han verkade okej.
Vad är det?
Du, det… Det är hemskt att säga det,
men jag vet inte om det hjälper oss att Syl har sina stunder av klarhet.
Med Hilde alltså.
Vad? Tror du att det ger henne falskt hopp?
Ja. Hon tror ju att om hon löser det här förgiftningsmysteriet,
så leder det till nån behandling som får honom att bli bättre.
Ja, men vill du berätta för henne att det inte kommer att funka?
Det vill jag inte. Vill du?
Nej, det vill jag inte.
Du, jag vill att hon…
…ska tro att han kommer att leva för evigt, vet du?
Att vi alla ska det.
Åh, älskling.
ERIE HARBOR-SKOLAN
Hej. Kom hit en sekund.
Jag behöver en gåva till min flickvän, men hon är kräsen.
Du är bra med kläder. Vad ska jag ge henne?
Tja, accessoarer är alltid bra.
Överstora hårsnoddar är heta just nu.
Väldigt många tjejer har såna nu.
Du kunde skaffa några i pastellfärger till våren.
Ja. Sak samma.
Vad handlade det om?
Inget. Vad är på gång?
Såg ni stadens pressmeddelande?
Mm.
Det står att proverna visade att det var blågröna alger i dammen.
Så bra. Då kommer Walter att repa sig, eller hur?
Vilken tur. Jag älskar den fågeln.
Ska vi bara acceptera det som står i pressmeddelandet,
utan att ens ställa frågor?
Ja, kanske Walter repar sig, men min farfar då?
Vi måste ta reda på vem som täckte över dammen.
Och sen kan vi ta reda på varför de gjorde det.
Så vem betalade för rengöringen?
AVSTÄNGT OMRÅDE
De hade massor av utrustning. Det var säkert dyrt.
Stan sa att donatorerna var anonyma.
Rika personer i mask, som Batman.
-De vill inte åka fast. -Precis.
Vad är vårt nästa steg?
Att följa pengarna. Man kan alltid följa dem.
Stan kan ha gömt var pengarna kom ifrån,
men vi kan ändå gå till källan.
Den som betalade byggfirmorna måste vara den anonyma donatorn.
Vi behöver nån villig att prata.
DIN SÄKERHET ÄR VIKTIG
Tack så mycket.
-Jag har en. -Äntligen.
De flesta betalades direkt av stan, förutom den här entreprenören.
De sa att de betalades av ett företag vid namnet Strata Tech Industries.
-Seriöst? Min pappa jobbar där. -Gör han?
Han började precis jobba där.
-Kan du ta oss till hans kontor? -Visst.
DET ÄR INTE DETSAMMA UTAN DIG.
Hej, tjejen.
Behöver du skjuts hem?
Åh, Emma.
Jag har kvarsittning.
Det var ju tråkigt.
Men du kunde ju låta bli att gå.
Och få ännu mer kvarsittning?
Jag önskar att jag var sån, men jag har tillräckligt med problem.
Visst.
Är du okej? Det känns tråkigt det här med dig och Jessica.
Jag saknar henne. Hon var det häftigaste med det här stället.
Ja. Men jag står ju här.
-Vi ses senare. -Ja.
Hej, rektor Collins.
-Kan vi prata? -Visst.
Jag var på videon med äggen.
Eller jag var ju inte på videon, jag syntes inte,
men jag var där.
Jag såg straffen Izzy och Jessica fick och jag…
Jag börjar ha riktigt dåligt samvete.
Oj. Jag uppskattar att du stiger fram och tar ansvar.
Det är rätt gjort.
Men jag är lite nyfiken till varför du berättar det nu.
Jag vill ju inte straffa dig för att du gör rätt,
men jag vill ju inte heller ge fel intryck.
Ja. Det borde du inte göra.
Och inte för att stapla på mer, men du var sen i morse igen.
Femte gången.
Ja, jag är ingen morgonmänniska.
Kvarsittning hela veckan. Samma som Izzy.
-Varför gjorde du så? -Solidaritet.
Vill du boka platsen ett år till?
Det är den här.
Kom då, Matty. Nu åker vi.
Fiskarna nappar.
Lätta ankare.
Ja, jag tror inte att vi behöver platsen längre.
Min pappas båtdagar är nog över.
Platsen är betald till slutet av månaden.
Om du putsar upp henne, så kan jag sprida ryktet om att du vill sälja.
Ja, jag skulle inte alls veta hur man gör i ordning en sån.
Tja, gör som du vill.
Kom nu, killar.
Hör ni, vänta. Jag vill ta en bild. Okej.
Gå närmare varandra. Ni killar. Okej, le.
Tack.
Välkommen till Strata Tech Industries. Hur kan jag hjälpa er?
Vi är från The Magic Hour Chronicle.
Varifrån?
Vi har några frågor
om Stratas anonyma donation till Pinewood-dammens rengöring.
Ska ni träffa nån speciell?
Är Michael Davis anträffbar? Han är typ min pappa.
Inte typ, helt och hållet. Han är min pappa.
Hilde Lisko?
Ursäkta, mr Williams. Jag sköter det här.
Du läser inte The Magic Hour Chronicle,
annars skulle du veta att du pratar med redaktionen.
Och du är?
-Grant Williams. Jag driver stället. -Hela företaget?
Ja. Jag har några minuter. Vill ni ha en rundtur?
Visst.
Jag hade faktiskt tänkt ta kontakt
för att pitcha en artikel till tidningen.
Vi jobbar nämligen på att bli ett av de grönaste företagen
i nordväst, och jag tänkte att ni kanske kunde
berätta för stan om några av våra nya initiativ.
-Vi gör inte reklam. -Menar du vår tidning?
Det här är ett familjeföretag.
Jag ärvde det av min pappa och min farfar.
De har byggt flygplan i flera generationer.
-Gillar ni snacks? -Är det en kuggfråga?
Kolla i skåpen. Där har jag mitt gömställe.
Snacks!
Donny, lägg det i väskan.
Orsaken till att vi är här…
Vi fick reda på att Strata gjort en anonym donation till Pinewood-dammens rengöring.
-Det stämmer. -Men de rengjorde inte dammen.
-De täckte över den. -Stan ville göra så.
Vi försöker stötta Erie Harbor.
NIVÅ TRE SÄRSKILT TILLTRÄDE
Har alla sådana?
Nyckelkort? Alla anställda har nån typ av nyckelkort, ja.
Jag har sett en typ flera gånger,
och jag såg honom vid rengöringen av dammen, och igen igår.
Han uppför sig väldigt konstigt,
så jag försöker ta reda på vem han jobbar för.
Hade han ett sådant kort?
Inte precis, men ungefär.
Kan han jobba här?
Du får titta på våra anställdas ID-foton.
Kanske du känner igen honom.
Ta inte det här på fel sätt,
men varför svarar du på mina frågor?
Vuxna brukar inte göra det.
Jag vet att alla pratar om Richie Fife-storyn
och hur stor grej det var, men jag tyckte att din lilla artikel
om etiska behandlingen av djur i djuraffärer var mycket övertygande.
Jag trodde inte att nån hade läst den. Den fick typ fyra klickar.
Tja, alla fyra var kanske jag,
men den fick mig att donera 20 000 dollar till djurskyddet i Erie Harbor.
Seriöst?
Ni missade nog lite.
Seriöst?
Fanns det choklad också?
HOLMES COUNTY-POLISEN
Du, Frank. Har du en sekund?
Du kommer inte att tycka om det här,
men jag måste utvidga området som du patrullerar.
Ja, okej.
-Uppfattat. -Du kan skippa attityden.
Va? Vilken attityd?
Jag menade bara, "Uppfattat".
Som att "Jag sköter det".
Okej, förlåt, jag bara…
Jag vet inte. Rutherford är på mig.
Han antecknar allt,
skriver ner varje gång jag går på toaletten.
Som om jag hade överskridit ett begränsat antal.
Tja, du dricker mycket kaffe.
Okej, hur kan jag hjälpa dig?
Det räcker att du frågar.
Gör bara patrulleringen.
Och så kan du kanske sköta kontakten med Hilde och hennes gäng åt mig?
Jag kan faktiskt sätta en banan i Rutherfords avgasrör också,
om det hjälper.
Fresta mig inte. Jag kanske tackar ja.
Akta dig med det där.
PERSONALAVDELNING
-Är det han? -Nej.
Nej. Är han den sista?
Det ser så ut.
Är du säker?
Men om du nånsin ser den mannen igen,
då vill jag höra om det.
-Har du berättat för dina föräldrar? -De vet.
Bra.
Tack för hjälpen, mr Williams.
Jag hoppas att du löser alla livets mysterier, Hilde Lisko.
Du börjar med den här.
Det finns nåt mer bakom storyn om dammens rengöring,
men ingen ledtråd leder nånvart.
Jag hittade inget på Strata,
och vd:n sa att det var stans beslut att täcka över den.
Finns det nån orsak att tro att de ljuger?
Nej. Jag kollade även med djurskyddet,
och de fick en stor donation efter min artikel, precis som Grant sa.
Tja, så går det ibland, Hilde.
Ibland följer man fel spår och ramlar ner i kaninhålet.
Jag vet.
Jag trodde till och med att nyckelkortet skulle vara en stor ledtråd,
men alla har tydligen en sån.
Och…
Varför är här så rött?
Tja, det här är ett mörkrum. Kom hit. Kolla in det här.
Det här är min gamla fotografiutrustning från när jag gick i high school.
Det här är orsaken till att jag förälskade mig i journalismen.
Att ta foton… Jag älskar det.
Varför kallas det röda rummet?
Ljuset förstör filmen innan den framkallats,
så man måste hålla rummet mörkt, och det här röda ljuset skadar inte.
Okej, kom nu. Vi ska se vad du har.
Du fick öva lite för att vänja dig vid farfars kamera, va?
Du börjar kunna din sak.
Okej. Ser man på.
Jag har sett det här förut.
Det fanns på källardörren vid herrgården. Titta.
Och här på trottoaren.
Jaså? Åh, du har rätt.
Jessica var typ min enda vän här.
Och nu sticker hon, och då blir jag helt ensam igen.
Jag hatar mitt liv.
Snälla, säg inte så.
Det känns som att du är ändlöst långt borta.
Hur ska det här funka?
Oroa dig inte. Vi fixar det på nåt vis.
Det finns säkert redan nån tjej som skickar meddelanden till dig,
och plötsligt börjar hon dyka upp vid ditt skåp
-varje dag. -Det kommer inte att hända.
Jag tillåter det inte.
Du är den enda personen… jag menar tjejen…
Alltså… Du vet vad jag menar.
Du är den enda människan jag vill ha.
Herregud, Ethan.
Vem är Ethan?
Vi höll precis på att avsluta.
Vad är det som händer?
-Det är min farfar. Jag måste gå. -Men…
Vi avslutade precis.
Du är kär i den pojken. Jag hör det på din röst.
Tja, ja, kanske.
Jag antar det. Jag vet inte ens vad det betyder.
Vad gjorde du?
Alltså, efter att farmor dog och du lämnades kvar?
Jag menar, det är ju inte samma sak, men…
Du syftar på avståndet mellan er.
-Ja. -Ja.
Jag önskade jag hade fått mer tid.
Det fick jag inte,
men det ville jag ha.
För att göra vad?
Alla småsaker,
som att duka bordet, eller gå och handla mat tillsammans,
att röra hennes arm när hon sov.
Det är inte romantiskt, men…
…det är sånt jag saknar.
För det skulle jag åka vart som helst för att…
…få det tillbaka.
Och det var därför jag kom in hit. Jag hörde dig prata i telefonen.
Och jag ville sitta bredvid mig.
-Jag är glad att du är här, farfar. -Jag också.
Varför denna brådska?
Jag vill ju inte svetta ner mina skjortor innan skolan.
Donny, titta.
Jag har tittat på symbolen som om den hade en betydelse, men den är överallt.
-Den finns på hälften av stans trottoarer. -Jag har sett den.
Vad betyder den?
Kanske den är Wotts logo eller ett familjevapen eller nåt.
Jag måste undersöka vidare.
Jag har mer foton av källaren här nånstans.
Vänta. Gå tillbaka.
Där.
Det är han.
Han förföljer mig verkligen.
Så, dörren, den här killen, Wott Management, de hör alla ihop.
Spoon kommer aldrig att tro det.
Vi måste ta reda på vad de gömmer i källaren.
Pappa, mår du bra?
Vad händer här? Jag hjälper dig.
Mår du bra?
Jag har dig.
-Vad hände? Tappade du nåt? -Nej.
Så där ja. Vad är det här?
Vilka är de här killarna?
Va? Vilka är de?
Känner du igen dem?
Kan du berätta vem de är?
Det gör inget. Ingen brådska.
Har han dig att jobba, Syl?
Han har inte råd med mig.
Det låter bra.
Vad jobbar ni med?
Han hade den här.
Åh. Vilka är killarna?
Jag vet inte. Jag känner inte igen nån av dem.
-Tja, han ser ut som Junior. -Jaså?
Åh, du har rätt. Det…
-Det är Junior. -Som fiskar.
Vi fiskade. Så mycket vet jag.
Junior vet säkert vilka de andra är.
Om de fortfarande bor i stan, så kunde vi återförena er.
Eller hur? Vi kan bjuda hit dem på lunch.
-Skulle du gilla det, pappa? -Visst, Matty.
Ja, eller kanske en fisketur med dina gamla vänner?
När Matt fått båten i skick igen.
Det är ju en fantastisk idé.
-Eller hur? -Ja.
Okej, ställ sängen på sin plats.
Matty gjorde det där.
Jaså?
Schysst. Du kastar mig framför bussen, pappa. Tack.
-Mår du bra? -Mm.
-Hej. -Hej, Frank.
Hej, hur går det?
Du, jag har en galen idé.
Är du intresserad av att hjälpa mig fixa upp min pappas båt?
Den vi tillbringade tid på som barn?
Ja, absolut. Vågornas riddare än en gång.
Okej. Låt mig prata med hamnen, så återkommer jag.
Okej, vi ses senare.
Hej, Frank.
Hej. Läget, Martin?
HUR GÅR DIN DAG?
MÅSTE TITTA PÅ REPET INFÖR EN TALANGJAKT.
Vad gör du här?
Vad gör jag… En talangjakt?
Okej, förlåt. Jag borde inte ha ljugit.
Kan vi prata om det här senare?
Ja, så…
Vilken är hans talang?
Frank, det är en arbetsintervju.
Va?
Med allt som har pågått med föräldrarna på skolan,
så har jag funderat på att begära förflyttning till ett annat skoldistrikt
-för att få en ny start. -Ursäkta.
Funderar du på att lämna Erie Harbor? Varför har du inte berättat nåt?
Vet du vad?
Oroa dig inte.
Med min mamma i fängelset,
och en polis som förhör mig under min jobbintervju,
så får jag knappast jobbet.
Problemet löst.
KVARSITTNING INGA TELEFONER. ALLS. JA, SERIÖST.
Du är populär idag.
Nej, inte alls. Jag…
Det är min pojkvän som bor i San Francisco.
Har du hälsat på honom än?
Nej, men jag vill göra det.
Jag funderar alltid över att sticka härifrån och hälsa på honom.
Men jag kan ju inte köra, så…
HEJ, ÄR DU DÄR? DIN MOBIL GÅR TILL RÖSTBREVLÅDAN.
Bombarderar han alltid din mobil så där?
Va?
Nej.
Men vi pratar mycket. Åtminstone varje dag.
Men han är inte kontrollerande eller nåt, han är bara…
…min bästa vän antar jag.
Häftigt.
Okej, nu tror du säkert att han är en superintensiv och skrämmande pojkvän,
och det är han inte.
Han är den trevligaste killen nånsin, och jag…
Iz, nej.
Jag tänker inget sånt om honom.
Han låter jättebra.
Det är bara skrämmande att inte veta när vi kommer att ses.
Framtiden är mörk,
och det är på det hela taget det bästa en framtid kan vara, tror jag.
Vad är det? Är det ur en sång?
Virginia Woolf.
Jag läste hennes material när mina föräldrar skilde sig.
Jag tror det betyder att i mörkret finns det okända, så allt är möjligt.
-Det låter bra. -Det tycker jag också.
Jag minns killarna.
De flesta åtminstone.
Och hur kände ni alla varandra?
Det var väl lite olika.
Vissa var härifrån, gick i skolan tillsammans.
Några jobbade på fabriken.
Det är en liten stad.
Skulle du kunna skriva ner några av namnen till mig?
Visst. Inga problem.
-Fint. -Ja.
Hurdan var han?
-Vem? -Min pappa.
Ser du de här killarna? De var riktiga skojare.
Mycket högljudda, de larvade sig alltid.
Din pappa var inte sådan. Han kunde vara mer reserverad.
Därför kom han undan med det.
Undan med vad?
Spratten.
Din pappa hade de mest genomtänkta spratten jag nånsin har sett.
Min pappa? Skämtar du?
Jodå. Han planerade dem i veckor.
Han övertygade Alan Filana om att det fanns björnar på campingresan.
Alan sprang naken ut ur tältet och hoppade rakt i sjön.
Kom igen.
Jag har nog aldrig sett vuxna män skratta så mycket.
Oj.
Alan är nog kvar i stan, tror jag. Jag har inte sett honom på ett tag.
Du borde fråga honom om det.
Även om 40 år har gått, så är han säkert arg på din pappa.
Men seriöst, jag har inga fantastiska intressen eller passioner.
Det vägrar jag tro.
Men det har jag inte.
Okej, vad är du intresserad av?
Nej. Det är ju min poäng.
Vem är Izzy? Vilken slags kvinna vill du vara?
-Kvinna? Va? -Ja.
Nej, jag…
Hej, Iz.
Herregud, Ethan. Hur… Hur kom du hit?
Tekniskt sett så släppte min mamma av mig, och din mamma släppte in mig.
-Varför sa du inte att du kommer? -Jag försökte.
Jag ringde ju dig typ fem gånger.
Jag skickade en miljon mess.
Jag ville överraska dig.
Du sa att du ville träffa mig, och jag ville träffa dig, så här är jag.
-Hej. -Hej.
Jösses, ja. Förlåt. Ethan, det här är Emma.
Emma, han är min pojkvän, Ethan, som jag berättade om.
Trevligt att träffas.
Så, kommer du att vara här ett tag?
Så den egentliga överraskningen är att mamma fått tillbaka sitt jobb på Strata.
Mina föräldrar reder upp allt med vårdnaden och sånt,
men jag återvänder till skolan här, för gott.
-Är det sant? -Ja.
Vi kommer alltså att ses mycket då.
Jag borde nog gå, men ni ska ha så kul.
Vi ses, Ethan.
Ja. Absolut.
Kan jag hjälpa dig?
Åh, hej. Ursäkta att jag stör.
Jag är Matt Lisko. Jag söker efter Alan Filana.
Bor han fortfarande här?
Nej, tyvärr inte. Han gick bort för några månader sen.
Det var tråkigt att höra. Om det här kommer olägligt,
-så förstår jag. -Nej. Jag menar,
-det vore trevligt att prata om honom… -Jaså?
-Ja. -Är du säker?
Ja? Okej, fint. Härligt.
Egentligen så söker jag efter killarna
från det här fotot för min pappa, Sylvester Lisko.
Åh, ja. Det är visst Syls Cyklar?
Precis.
Ja, hans minne har tyvärr börjat tvina, så…
Ja, jag söker efter hans gamla vänner.
Jag tänkte bjuda hem dem. Kanske det kan få honom att minnas.
Känner du nån av killarna?
Tja, jag känner igen de här två vid sidan.
-De spelade poker tillsammans. -Är det sant?
Du, berättade din pappa nånsin om det där björnsprattet?
Ja, jag hörde om det.
Stig på, jag ger dig telefonnumren.
-Jaså? Så bra, tack. -Ja.
Titta. Dörren är olåst.
Jag gillar inte det här.
WOODRUFF-HERRGÅRDENS MATSERVICE ENDAST PERSONAL
Inte alls.
Vi måste hitta en väg tillbaka bakom den skrämmande dörren.
Vi kommer aldrig att kunna öppna den enorma dörren.
Vi måste hitta en annan väg.
Sök efter den här symbolen.
Om ni ser den nånstans, så kan den leda oss till källaren.
Hör ni, titta.
Det hemliga rummet är nog rakt under oss.
Den här kan hjälpa oss komma bakom den låsta dörren.
Aldrig i livet.
Åh, kom igen. Den går inte sönder.
Mathissar är gjorda för att hålla massor av mat.
En hel kalkon som vägt mer än oss har säkert åkt ner här.
Det känns hälsosamt att sätta gränser,
-och inte göra allt tillsammans. -Precis.
Okej då.
Jag skickar upp mathissen tom,
om det finns nåt som ni borde komma och se!
Snälla, kom inte upp tom.
-Fantastiskt. -Är de färdiga där inne?
-Ja. Allt är klart. -Fort!
Bra. Gör sista kollen och lås.
Jag tror det är han, mannen som förföljer Hilde.
-Vi måste varna henne. -Kom.
Skynda.
Vi ses där nere.
Killen är här.
Hör ni, titta.
Hur har de fått ett helt flygplan hit ner?
Vem skulle sätta ett söndrigt flygplan i en källare?
Nej. Hör ni, nyckelkort-killen är där uppe.
-Vi måste ut härifrån. -Vi måste jobba fort.
Hej, anträffas Theo, tack?
Är det sant?
Det var tråkigt att höra.
Jag tror jag hittade den svarta lådan.
-Är du färgblind? -Nej.
Vänta, kanske.
-Hur skulle jag veta? -Den är inte svart.
Svarta lådor är inte svarta.
De målas orange för att utredare lättare ska hitta dem på kraschplatsen.
Den är egentligen en ljudregistrator, eller CVR i sin korthet.
Hör ni, snabba på.
-Nån kommer. -Vi måste ut härifrån.
Mathissen. Vi sticker.
Åk.
Lycka till.
Hilde, vi måste gömma oss.
Hej. Får jag prata med Kenny Rens, tack?
Åh, okej.
Ja, naturligtvis.
Nej, det var tråkigt att höra.
Våra ryggsäckar.
Får jag fråga hur gammal…
Femtiosju?
Oj. Okej.
Vi måste ut härifrån.
Hilde, skynda. In dit.
Hej.
Vad står på?
De är alla döda.
Din pappas vänner?
Ja.
Varendaste en.
INSPIRERAD AV EN UNG JOURNALIST, HILDE LYSIAK
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä