Korupcija valstijos mugėje?
Mums reikia skambios istorijos.
Žinau, kad iš manęs laukei kai ko kito,
bet, suprask, aptikau kai ką įtartino ir panagrinėjau.
Ar ne už tai man moki? Už žurnalistinį darbą.
- Su visa pagarba... - Tėti.
...bet ar ne tai įtraukė tave į bėdą Niujorke?
Negi negaliu dar sykį pamėgint jo paieškot?
Su kuo kalbi?
- Žinau, tu nori rašyt... - Su savo redaktore.
...rimtesnius straipsnius.
Bet šioje byloje matai tai, ką pats nori matyti.
- Atleisk, bet šito nespausdinsiu. - Gerai. Tiek to. Ačiū.
Tėti, kai nuėjom prie tvenkinio žiūrėt, ar ten lankėsi mūsų paukščiai,
jame plaukiojo negyvos žuvys.
- Ir neatspėsi, kas nutiko. - Kas?
Pameni, sakiau, kad jaučiu, jog mane kažkas stebi?
Taip.
Na, prie tvenkinio buvo vyras...
Pala, koks... koks vyras? Apie ką kalbi?
Tėti, aš manau, kad ten buvo jis.
Manau, aš mačiau Ričį.
Ne. Tai skamba pritemptai, žvalge.
Papasakok, kokių turi faktų.
Ne kokie jausmai, o kokie faktai.
Gerai. Jis buvo tinkamo amžiaus.
Šviesiaplaukis? Mėlynakis?
Jo veido gerai neįžiūrėjau.
Nes jis buvo su barzda.
Nieko baisaus.
Man irgi taip būna. Nuolat.
Apima kažkokia pavojaus nuojauta, kurios negali atsikratyti.
Ir ima įkyriai persekioti.
Tai, ką jauti dėl Ričio? Tai vadinama šališkumu.
Supranti? Ir tai trukdo darbui.
Ne, netiesa.
Ne, viskas gerai. Gerai.
Mes visi - šališki, supranti? Tik savo nuojautas reikia nuolat tikrinti.
Todėl yra taip svarbu remtis įkalčiais.
Nes tik jie atves tave prie tiesos.
- Aišku? - Aišku.
Pradėkime nuo pradžių, gerai?
- Ir žiūrėsim, ką žinom. - Gerai.
Ką veikei prie tvenkinio?
- Pameni negyvus paukščius? - Taip.
Aš kalbėjau su Paukštininku, ir jis nusivedė mus ten,
o atėję pamatėme tvenkinį, pilną negyvų žuvų.
Ir kur ryšys?
Vanduo.
Pasak Paukštininko, paukščiai galėjo gerti tvenkinio vandens.
Vadinasi, tai, kas pražudė žuvis, deguonies trūkumas ar bakterijos...
Galėjo pražudyti ir paukščius.
Gal todėl ir Volteris negaluoja?
Štai ir tema straipsniui.
- Užnuodytas tvenkinys. - Užnuodytas tvenkinys, taip.
Žvelk į faktus.
Taip, žvelk į faktus.
Akivaizdu, kad Eri Harbore kažkas keičiasi.
Dieve, kuri dabar valanda?
Pastarieji metai čia buvo karščiausi ir drėgniausi istorijoje.
Siaučia vis stipresnės ir dažnesnės audros.
Vien pastarąją savaitę
iš dangaus paslaptingai nukrito visas pulkas negyvų paukščių.
Kenčia ne vien paukščiai.
Vakar radom daugybę negyvų žuvų tvenkinyje Painvudo parke.
Vietos paukščiai dažnai geria iš šio tvenkinio,
o tai reiškia, kad vanduo galbūt sukėlė šių gyvūnų mirtis,
ir galbūt tai - dar ne pabaiga.
Tai kodėl „The Magic Hour Chronicle“ - vienintelis laikraštis, rašantis apie tai?
Ir kodėl mūsų miestelio valdžia nieko dėl to nedaro?
Jei ir toliau nekreipsime dėmesio į šiuos aplinkos įspėjimus,
pavojus gali kilti ir mūsų rūšiai.
Jei suaugę nieko nedarys, darbo imsiuosi aš.
Dieve mano, Hilde. Užsičiaupk.
SKELBTI
„THE MAGIC HOUR CHRONICLE“ KAS ŽUDO ERI HARBORO GYVŪNIJĄ?
Ta mergaitė nieko nebijo, tiesa?
Ką Hildė vėl iškrėtė?
Pareiškė vietos valdžiai priekaištą dėl aplinkosaugos.
Gal tau verta pasekt jos pavyzdžiu
ir pasinaudot savo pareigomis?
- Gali nuveikt kažką gero šiam miesteliui. - Juk žinai, kad to noriu.
Bet privalau būt atsargi.
Tie tipai, tėti, nieko nenori keisti.
Taip.
Aš juos priremsiu, tik ne iš karto.
Nori tikėt, kad pasaulis tampa geresniu.
Tačiau pastaruoju metu...
Ant šių durų kol kas - mūsų pavardė.
Neskubėk nusivilt visu pasauliu.
Gerai.
Myliu tave.
Aš irgi myliu tave.
Nagi, mažiuk. Turi valgyt, kad augtum.
Ar jam blogiau?
Labai tikiuosi, kad jis nesisukiojo šalia to tvenkinio.
- Jis pasveiks. - Galiu kuo padėti?
Taip. Matai šią pipetę?
Reikia pakalbėti su Ize.
Taip, nebegalim to atidėlioti.
Žinau.
Aš tik džiaugiuosi, kad ji girta nevairavo.
- Nes ji negali vairuot. - Juk supranti, apie ką aš.
Džiaugiuosi, kad ji nesėdo su kuo nors į automobilį.
Ji turi žinoti, kad tai - rimtas nusižengimas, sutinki?
Gal tai tik pablogins padėtį?
Gal vertėtų reaguoti į tai paprasčiau?
Juk visko pasitaiko, tik reikia būt atsargiai.
Tada ji manys, kad mes sutinkame su tokiu jos elgesiu.
Ne, reikia jai liepti po pamokų iškart eit namo.
Daugiau jokių nakvynių.
Gal...
Uždraust eit bet kur. Sėdėt namie kiekvieną savaitgalį.
- Metai... - Jai juk 14-ika, liaukis.
Taip.
Mes abu irgi taip elgėmės, kai buvom jos amžiaus.
Tai tiesa, taigi...
Neketinu jos atleisti nuo bausmės, bet manau, kad Izė jaučiasi vieniša.
Jai labai norisi turėt draugų.
Gal mums derėtų atkreipti dėmesį į tai?
Žinai, ką? Taisyklių laužymas? Neklausymas vyresnių?
Dėl tokio elgesio prarandamas darbas.
Pala, ką?
Manai, mes vis dar būtume Eri Harbore,
kur taip nepatinka mūsų dukrai,
jei nebūčiau kėlęs bangų savo ankstesnėje darbovietėje?
Metai, apie ką tu šneki?
Aš nežinau.
- Aš nežinau. - Mielasis.
Tėti, kas tau?
- Viskas gerai, dukrele. - Nesijaudink, jam - viskas gerai.
Viskas puiku.
Kad ir ką turi galvoje,
manau, tai nesusiję.
Supranti?
Gal verčiau padėkime jai išmokt drausmės
ir ribų paisymo?
- Gerai, sutinku. - Taip.
- Jei reikia daugiau... - Galbūt.
...daugiau bendravimo.
Gal jai daugiau laiko praleisti su mumis?
- Daugiau asmeninio bendravimo. - Taip.
Apie ką galvoji?
Ką? Aš - tavo puikioji padėjėja?
Galima sugalvoti griežtesnių bausmių, nei tavo mamos padėjėja,
patikėk.
- Gerai, tai bauskite jomis. - Gerai.
Klausykit,
žinau, kad blogai pasielgiau, atsiprašau.
Bet gal verčiau skirkite man namų areštą trims savaitėms?
Būtų paprasčiau.
Mes nenorime, kad tau būtų paprasčiau.
Mes norim tave išmokyti priimti protingus sprendimus.
Taip. Tu prisigėrei
ir dar melavai mums.
Neprotingas sprendimas.
Žinau.
Tavo amžiaus žmogučiui neverta gerti alkoholio dėl milijono priežasčių.
Tai priveda prie kvailysčių.
Aš atsiprašiau, žinau, kad kvailai pasielgiau.
Patikėkit.
Dukrele, mes...
Mums neramu dėl tavęs.
Žinok, draugystė su vyresniais paaugliais tau daro didesnę įtaką, nei manai.
- Tau galėjo labai blogai baigtis. - Tiesa.
- Mes džiaugiamės, taip? - Taip.
Džiaugiamės, kad turi naujų draugių. Puiku.
Ir norim, kad turėtum savo galvą ant pečių.
- Supranti? - Taip.
Tai kada man pradėt?
- Kur leitenantas Mileris? - Serga.
Ir vėl? O kur Sandersas?
Frenkai, turiu keistą klausimą.
O, varge.
- Kuo pastaruoju metu užsiima tavo tėtis? - Mano tėtis? Nežinau.
O kas? Mes nesam geriausi draugai.
Aš jam skambinau, bet jis neatsiliepia.
O palikti žinutės neprisiverčiu.
Toks įspūdis, jog čia kasdien kovoju su jo vaiduokliu.
Jo kaip ir nėra, bet jis iš čia dar neišėjo.
Supranti, visi vis dar:
„Brigsas liepė taip“ ir „Brigsas nori šitaip“.
Gal gali surengti man susitikimą su juo, kad pasibartume?
Aš - už, tik kad pats su juo jau kelis mėnesius nesu kalbėjęs.
Ir neketinu pradėti.
Frenkai, po visko, kas nutiko? Juk jis - vis dar tavo tėvas.
Ką?
Ką ketini daryti? Vengsi jo visą gyvenimą?
Tokiame mažame miestelyje?
Pasistengsiu.
Gerai.
Mama, atėjo direktorė Kolins.
Taip, pati matau.
Užeik.
Atleisk, nauja darbuotoja nieko neišmano.
Prisėsk.
Norėjau tau kai ką padovanoti.
- Ką? - Dovanėlę.
Niekutis. Pati pamatysi.
Noriu tau padėkoti.
Čia - plaukų džiovintuvas?
Ne. Čia - megafonas.
Už tai, kad užtildei tą tėvų komitetą.
Ar suveikė? Ar paliko tave ramybėje?
Kol kas. Taip.
Stovėjimo aikštelėje susidūriau su keliais piktais žvilgsniais, bet tiek to.
Manau, tu juos oficialiai nutildei.
Ačiū tau.
Man patinka.
Klausyk, jei jau atėjau...
Noriu paprašyt, kad rytoj ateitumėt su Metu į mokyklą
kartu su Džesikos tėvais.
Kaip supratau,
mergaitės pas Džesiką Faiv gėrė alkoholį,
tad noriu, kad ir jūs dalyvautumėt
tolesnių įvykių aptarime.
ATĖJO DIREKTORĖ KOLINS. KELIA TRIUKŠMĄ. KUR TU?
Gerai, žinoma, ateisim.
Ne taip lengva, tiesa? Vadovauti.
Būtų lengviau, jei liautumėtės nurodinėti mano pavaduotojams.
Nea, nepamenu, kad būčiau lankęsis skyriuje pastaruoju metu.
Nenorėčiau erzinti Raterfordo.
Taip, bet jūs vis dar bendraujate su mano pavaduotojais,
susitikinėdami visi sausajame doke.
Aš stengiuosi sutvarkyti jūsų paliktą netvarką
ir padaryti taip, kad skyrius dirbtų gyventojų labui.
O jūs vis kliudote man.
Tavo bėda - ne aš, Trip.
O Lisko šeima.
Rimtai kaltinate dešimtmetę mergaitę dėl jūsų bėdų?
Vis dar?
O tu kaltini bedarbį senuką dėl savųjų?
Kalbu ne vien apie Lisko šeimą, bet jie - puikus pavyzdys.
Negali leisti tiems vaikams savo skyrių naudoti
kaip žaidimų aikštelę.
Tai kenkia darbuotojų ūpui, o tu atrodai bevalė.
Bevalė?
Šiame miestelyje yra sava tvarka.
O visa tai tik nervina žmones.
Privalai žaisti pagal nustatytas taisykles.
O viena šių taisyklių - visada privalai stot miestelio pusėn.
Aš ir stoju.
Jei leisi Hildei Lisko su gauja... kaip jie ten vadinasi...
nepaisyti autoritetų, ką, manai, pagalvos žmonės?
Jie pagalvos, kad kažkokių kiršintojų šeimynėlė iš Bruklino tau rūpi labiau
nei tavo pačios pavaduotojai.
Aš stengiuos išklausyt visus.
Žmonės ir net vaikai to nusipelno.
Ir jei tai mane paverčia bevale,
tiek to, aš - bevalė.
Bet kuriuo atveju, Trip,
aš tau nekliudau.
Žinau, koks sunkus šis darbas.
Taip, man jau metas.
Ar sakysi Frenkui apie šį mūsų pokalbį?
Nemanau, kad jam tai rūpėtų.
Na...
Jei sakysi, užtark už mane žodelį.
Jūs manot, kad bėda - Lisko šeima,
bet pati ne sykį įsitikinau,
jog jie - dažniausiai yra sprendimo dalis.
SVEIKI ATVYKĘ Į PAINVUDO PARKĄ
Ei, Spunai. Kokia čia striukė?
Aišku. Nutarei panešioti, kol ją perdarysi?
Ką jau esi sumanęs? Kaip suteiksi jam spuniškumo?
Įsiūsi užtrauktukus vietoj kišenių? O kišenes - vietoj užtrauktukų?
Bičiuliai, šįryt Volteris beveik nevalgė.
Aš viską dariau pagal Paukštininko nurodymus.
Man dėl jo neramu.
Jei Volteris gėrė vandens iš to tvenkinio, tada...
Mes apie tai jau kalbėjom.
Volteris - pirmasis ligonis, ir mes visi mirsim.
- Ką? - Jei sužinosim,
kuo konkrečiai užnuodytas vanduo,
Volteriui galėsim gaut teisingų vaistų.
Tas vanduo pražudė visus, kas prie jo prisilietė.
Todėl mes jį testuosime.
Rinkiniu, pirktu technikos priemonių parduotuvėje?
Privalom būt atsargūs.
Jei tas vanduo pražudė gyvūnus,
galimas daiktas, jis pavojingas ir žmonėms.
Manau, mums reikia nusiraminti.
Prastai jaučiuosi.
Bet mes dar nepriėjome tvenkinio.
Gal nuodai plinta oru? Sužinosime, kai bus per vėlu.
DRAUDŽIAMA ZONA TIK PERSONALUI SU LEIDIMAIS
UŽDARYTA EITI DRAUDŽIAMA
Bičiuliai, maunam iš čia.
Aš nesuprantu. Mano rodikliai - geresni nei buvo praėjusį mėnesį.
Man nereikia geresnių rodiklių.
Mes šiuo metu tiriame,
kodėl buvo nutrauktos 35 bylos, kurios neturėjo būti nutrauktos.
- Gerai, ponia, nutrauksiu mažiau bylų. - Jokių komentarų.
Aš - ne pas jus, Bobai.
Gal žinai, kas pastatė tvorą Painvudo parke?
Skyriaus oficiali tvarka bendraujant su žiniasklaidos...
Mes čia - ne kaip reporteriai.
Mes atėjome kaip miesto gyventojai.
Nežinau apie jokią tvorą, bičiuliai.
Gal gali sužinoti?
Hilde, čia - šerifo skyrius, o ne tavo asmeninis klubas.
- Žinau. - Gerai, todėl
mes negalim visko mesti ir pulti aiškintis dėl tavo tvoros.
Negi tau nerūpi, kad gyvūnai žūsta?
Jei nori rašyti pareiškimą,
pildyk šią formą kaip ir visi kiti.
Pasirūpink jais, gerai?
Bobai. Leisk man.
Atleiskit, pas mus - įkaitusi atmosfera,
dėl Raterfordo ir viso kito.
Bet aš - čia.
Ir turiu daug laiko. Tai dėl ko jums neramu?
Painvudo parke tvenkinį atitvėrė tvora.
Norėjom paimti vandens mėginiui, kad sužinotume, nuo ko išdvėsė žuvys,
bet nebegalime prieiti.
Parkas - viešas,
tai tvorą greičiausiai pastatė miesto valdžia.
Gal jie perskaitė tavo straipsnį šįryt.
Aš kai kam paskambinsiu.
Jei tai - miesto reikalas, būtų buvę sukviesti posėdžiai,
būtų atliekami tyrimai.
Tvenkinį būtų apjuosę draudžiančia juosta. Ir mums būtų leidę paimt vandens.
Ačiū, Frenkai.
- Ačiū. - Nėr už ką. Ei, Vudvardai.
Nenuleisk rankų.
- Tu. - Ką aš?
Tu gali būt naujuoju mano šaltiniu.
Ačiū.
Jos - paauglės.
Be taisyklių laužymo neapsieis.
Elektros tiekimas buvo atstatytas pačiu laiku, ir kameros tai užfiksavo.
- Ar čia - Džesika? - Ir Izė.
Jos, matyt, ištrūko tada, kai visos kartu nakvojo.
Jos apmėtė kiaušiniais mokyklą.
Žala - nedidelė, tai - labiau išdaiga,
bet įrašas rodo, kad jos - girtos.
Manai, jie sužinojo apie kiaušinius?
Kokius kiaušinius?
Izė - gera mergaitė, tos elgesys jai nebūdingas.
Paauglystėje aš irgi iškrėčiau kažką panašaus.
Ir bausmės baimė buvo tokia didelė,
kad mane pykino visą savaitę.
Todėl nieko panašaus nebedariau.
Noriu, kad Džesika su Ize turėtų šią galimybę.
Aš joms skirsiu tik palikimą po pamokų,
bet jei dar sykį pamatysiu kažką panašaus, pasekmės bus rimtesnės.
Džesika. Ar pasakei jiems, kad aš tai dariau?
Todėl neatsakei į mano žinutes?
Iz, mama buvo atėmusi iš manęs telefoną.
Eime.
Aš labai atsiprašau.
- Eime. Laukia darbas. - Taip, eime.
Tėti, neatspėsi, kas mano naujasis šalti...
nis.
Labas, Hilde.
Seniai nesimatėm.
Ką jūs čia veikiate?
Hilde, žinai, mes kalbam.
Gerai, žvalge?
Galiu susitaikyt, kai kiti mane ignoruoja, bet...
tik ne mano sūnus.
Nežinau, kuo galiu padėti.
Sakiau, kad Frenkas su manim nekalba.
O aš noriu, kad jis mane išklausytų.
Todėl aš...
Parašiau šį bei tą.
Pamaniau, nusiųsiu jam
vietoj pokalbio akis į akį.
Tu jį gerai pažįsti, be to, esi rašto žmogus.
Taigi...
Pažiūrėk, ar gerai parašiau?
Tai - suaugusiųjų pokalbis.
Kodėl?
Aš - rašto žmogus.
Tai - tiesa.
Ji - rašto žmogus.
Tiek to.
Elgdamasis su tavim kaip su vaiku nieko gero nepasiekiau.
„Atleisk, jei mano veiksmai tave įskaudino.“
Toks jūsų atsiprašymas?
Tėti, jei tau pasakyčiau tą patį, tau to nepakaktų. Sakytum...
„Įrodyk veiksmais.“
- Tiesa. - Žinai, Frenkas būna užsispyręs.
Jam būna sunku suprasti kitą.
Tiesa, Frenkas gali būt užsispyręs.
Nori tikėk, nori ne, bet jis pasikeitė.
Tikrai?
Frenkas dabar stoja silpnesniojo pusėn.
Jis palaiko tuos, kurie neturi kas juos gina.
Nepaisant nieko, jis - mūsų šeimos draugas.
Net po to, kai mes gerokai apsunkinom jam gyvenimą.
Aš to nežinojau.
Frenkas nusipelno daugiau.
Jis nusipelno veiksmų.
Tai ką man daryti?
Susimokėti už reklaminius stendus?
Tuomet tektų
atsiprašinėti daugelio žmonių.
Daug stendų prireiktų.
Nesakykit jam, kad pasikeitėt.
Parodykite jam tai.
Visa tai - nuo „Wott“. Šią savaitę gavau dar tris laiškus.
Grasina imtis teisinių priemonių, jei iki pirmadienio nepriimsiu jų pasiūlymo.
Metui pavyko rasti jų kontoros adresą,
bet, ten nuėję, radom tuščią pastatą.
Tai ką, „Wott“ neegzistuoja?
- Tai su kuo aš turiu reikalą? - Kol kas nežinau.
- Bailiai. - Žinau.
Jei jau atimi žmogaus turtą, bent išdrįsk pažiūrėt jam į akis.
Taip.
Aš noriu bylinėtis,
bet noriu žinoti, su kuo turiu reikalą.
Gerai, o kol kas pateiksime prašymą teismo draudimui.
Nesėdėsim rankų nuleidę.
Gausim jums apsaugos orderį „Wott“ atžvilgiu.
Ne, palaukit.
Šis dokumentas - beveik ieškinio pateikimas.
Noriu, kad gerai pagalvotumėte, ar tikrai to norite.
Tas pasiūlymas - labai pelningas, o jūs jo galite netekti.
Man nerūpi pinigai. Jie gali atimti iš manęs paskutinį grašį.
Man įgriso būti stumdomam.
Noriu, kad tokios kompanijos žinotų, jog būna pasekmės.
Tai - labai drąsu.
Atsargiai!
Kas per...
Sveiki, jūs paskambinot Lisko. Palikite žinutę.
Hilde, čia - Tonis.
Tėtis leido tau pas mus ruošti namų darbus šįvakar.
Galim atlikti tą mokslinį eksperimentą, apie kurį kalbėjom.
Greičiau mink šen.
Ar niekas nenukentėjo?
Ne, viskas gerai šiomis...
Lango man negaila. Džiugu, kad niekas nenukentėjo.
Tučtuojau pateiksime prašymą teisiniam draudimui.
- Ačiū. - Eime, dukrele.
- Mano mergaitės. Iki. - Iki.
- Gerai. - Gerai.
- Iki, Iz. - Iki.
Tai ką manom? Ar tai - vėl „Wott Management“ darbas?
Nematėte, kas tai buvo?
Ne, labai greit nuvažiavo, nespėjau pamatyti.
Apsilankysiu kasdienio patruliavimo metu, paglobosiu tavo tėvą.
Esu dėkinga už pagalbą,
tačiau kol kas ši byla - standartinis vandalizmo atvejis.
Neabejoju, Raterfordas mielai įskųstų
mane už policijos resursų naudojimą savo tėvo labui.
Ji teisi. Juk tai - nebūtinai „Wott“.
Kurį laiką buvo ramu, bet plyta į mano langą lekia ne pirmą sykį.
Gal tai - rasistai chuliganai.
Automobilis, kurį girdėjote, turi kažkam priklausyti.
Darysim tai, ką darom tirdami bet kurį vandalizmo atvejį.
Apeisiu perimetrą.
Ačiū, Frenkai.
Frenkai, eisiu kartu.
Viskas bus gerai.
Parašysi apie tai?
Nenutuokiau, kad jiems grasina.
Mielai parašyčiau.
Tik abejoju, ar tai patiks mano redaktorei.
Tavo tėvas buvo atėjęs pas mane.
- Ir Hildę. - Ko norėjo?
Žinau, kad su juo nekalbi.
Manau, kad jis norėjo atsiprašyti.
Susitaikyti.
Viskam būna pirmas kartas.
Žinai, tai - ne mano reikalas,
bet jei kuri nors iš dukterų liautųsi su manim kalbėjusi...
Gal metas padėt tašką,
nutraukti užburtą ratą, būdingą šiam miesteliui,
ir atleisti.
Taip.
Gal šįkart jis rimtai stengiasi?
Patikėsiu, kai pats tai pamatysiu.
Kažkur matyta?
Tas žmogus, regis, sekė Makenzio namą,
norėjo pasiųst jam ženklą ir čiupo pirmą pasitaikiusį po ranka daiktą.
Šie žmonės - nieko gero.
Pranešiu Trip.
Čionai.
Sakei, kad sutemus prasmukti bus lengviau.
Maniau, kad bus.
Ką jie daro?
Nesu matęs tiek daug sunkvežimių vienoje vietoje.
Kas čia?
O, ne.
Pasilenkite.
Eime, bičiuliai. Dabar.
- Greičiau. - Eime.
3 LYGIS SPECIALUSIS LEIDIMAS
Hilde, ateik.
Kas čia vyksta?
Ar viskas gerai?
Kas yra? Kas nutiko?
Buvai teisus. Tai buvo ne Ričis.
Ką? Parodyk.
Visai nepanašus į jį.
Jaučiuosi taip kvailai.
Nereikia. Liaukis. Nesakyk taip.
Nesakyk taip.
Tikrai maniau, kad ten - jis.
Taip, žinau.
Buvai teisus.
Mano šališkumas paveikė tyrimą.
Aš - nevykusi reporterė.
Ne. Netiesa.
Netiesa, girdi? Tu visiškai neteisi.
Šiaip jau tai - mano kaltė.
Juk aš turiu mokyti tave šio darbo.
O vietoj to aš tik perduodu tau savo senus įpročius.
Laukis.
Pažiūrėk į mane.
Aš irgi norėjau tuo tikėti.
Kad Ričis grįš.
Labai norėjau tuo tikėti.
Bet žinai,
tiesos neaptiksi,
jei neieškosi to, ką nori išvysti.
Atmink tai.
Nagi.
Neturiu apie ką rašyti straipsnį.
Ne, tai - netiesa.
Ne. Tai - netiesa.
Kartais tema straipsniui yra būtent tai, kas yra paviršiuje.
Net jei tai - nuobodu. Bet toks jau šis darbas.
Sunku dirbt reporteriu.
Bet jei būtų lengva, visi norėtų tokio darbo, tiesa?
Tiesa.
Dabar belieka išsiaiškinti, ką jie padarė Painvudo tvenkiniui.
Painvudas.
Man patiko tas tvenkinys.
Žvejodavau ten dažnai.
Kas, jei senelis susirgo tuo pačiu, kuo ir Volteris?
Žvejodamas tame tvenkinyje.
Aš tik žvelgiu į faktus.
Kitą savaitę vešiu jį pas gydytoją.
Nori kartu?
Turi minutę?
Paliko tau tą pačią teritoriją?
Taip.
Sunku man pensijoje.
Iš nuobodulio nežinau kur dėtis.
Bet išmėginau tą naminio alaus virimo įrangą,
kurią jūs su sese man padovanojot prieš aštuonerius metus.
Rūgštus kaip actas.
Ateik kada nors paragauti.
Klausyk, Frenki. Aš...
Mėginau su tavim susisiekti, bet aš...
Nežinojau, ką pasakyti.
Privalau tavęs atsiprašyti.
Aš tave nuvyliau...
kaip tavo viršininkas ir kaip tėvas.
Atleisk man.
Tai...
Man tai - labai svarbu.
Neabejoju, kad tau teko priimti daugybę sunkių sprendimų
ir tu
darei, ką galėjai.
Aš sau sakydavau, kad gerai atlieku savo darbą,
nes galiu priimt sunkius sprendimus.
Maniau, kad taip buvo geriau tau,
visiems gyventojams.
Bet bijojau, kad galiu suklyst,
bijojau pripažint, kad kitiems esu sukėlęs skausmą.
Tu klydai, tėti.
Dėl tavo kaltės vis dar kenčia žmonės.
Aš žinau.
Žinau.
Aš noriu ištaisyt klaidas.
Jei tai - tiesa,
tuomet dabar turi kalbėti su...
Semu.
Taip.
Taip ir maniau.
Frenkai.
Sveika, gavau tavo žinutę.
Smagu, kad atgavai telefoną.
Kas tau?
Mano tėvai išsiunčia mane.
Ką?
Siunčia mane į internatinę mokyklą.
Dieve, už tai, kad apmėtei kiaušiniais kelis langus?
Ne už tai, kad tai padariau.
O už tai, kad neprisimenu, kaip tai padariau.
Todėl tada prie direktorės kabineto nieko tau nesakiau,
kai paklausei apie kiaušinius.
Nes nesupratau, ko klausei.
Pala. Ką?
Aš atsijungiau.
Ne pirmą sykį turiu bėdų su alkoholiu.
Mama labai rimtai nusiteikusi dėl mano senelio.
Jis mirė dėl to, kad jam atsisakė kepenys,
taigi...
Kaip tu?
Gerai.
Jie mane įspėjo, kad man negalima gerti.
Tik nemaniau, kad tai - toks rimtas dalykas, supranti?
Taip.
Gal man tai išeis į naudą. Supranti?
Žinau, tau pavyks.
Gaila, kad anksčiau nesusidraugavome.
Dieve, kodėl anksčiau man buvai tokia pikta?
Nežinau. Paskutinės vidurinės klasės, supranti?
Tu - mano vienintelė draugė čia.
Dieve, ir ką dabar darysiu?
Liaukis.
Tavim dėta, seniai būčiau iš čia pabėgusi.
Tu esi per šauni tokiam kaimui kaip Eri Harboras, Iz.
Rimtai sakau.
Man tavęs labai trūks.
Man irgi tavęs trūks.
Atsisveikinimai atrodo baisiai.
HOLMSO APYGARDOS ŠERIFO SKYRIUS
Juk sakei, kad netrukdysi man.
Sakiau. Ir netrukdysiu.
Bet vakar netyčia sutikau kelis pavaduotojus.
Dar vienas susitikimas sausajame doke?
Jie apgirto ir ėmė girtis,
neva siuntė žinutę...
plyta.
Maniau, kad tai „Wott Management“ baugina mano tėtį.
Kokią žinutę?
Tau.
Klausyk,
tie vyrukai galbūt palaiko mane,
bet aš nepalaikau nei jų, nei jų bailaus elgesio.
Štai jų pavardės.
Suimk juos,
šerife.
Rimto pablogėjimo nėra,
bet pagerėjimo - taip pat.
Aišku. Pastaruoju metu jam dažniau nutinka prašviesėjimai.
Žinau, kad atlikote visus tyrimus,
bet ar gali būt, kad jis buvo paveiktas, suprantate,
kažkokių toksinų iš aplinkos?
Gal žvejodamas?
Alzheimerio diagnozė - itin sunki.
O kas, jei jūs klystate?
Hilde...
Klystu dėl ko?
Kas, jei jį susargdino kažkas iš išorės? Ką galima pagydyti.
Jo pažinimo funkcijų nykimas atitinka Alzheimerį.
O kas, jei tai - tik dalis to, ką žinote?
Jei išsiaiškinčiau, kuo užnuodytas jį susargdinęs vanduo,
ar galėtumėte pagerinti jo būklę?
Negaliu tvirtinti. Yra daugybė faktorių.
Bet viltis - yra?
Visada galime pasistengti.
Ačiū.
- Einu pas senelį. - Gerai.
Sveikutė.
- Ateik čia. - Ar mes pasiruošę?
Ar derėjo atsakyti ne?
Abejoju, ar ji būtų jumis patikėjusi.
Taip.
ITANAS
Gražu.
- Nori pašokti? - Taip.
Taip.
Labai gerai.
- Dar sykį. - Atsargiau. Pasisaugokit.
- Hilde. - Taip?
Gavau žinutę nuo Frenko.
Ji - tau.
- Atleisk, tėti. Turiu bėgti. - Pala, ką?
„Lauk manęs toje vietoje, apie kurią klausei“?
Ką tai reiškia?
Hilde!
Kas čia vyksta?
Didžiuodamiesi pristatome jums savo
naujausio Eri Harboro bendruomenės sodo projektą.
Deja, tvenkinyje buvo išplitusios
invazinės nuodingosios melsvabakterės.
Vis dėlto nuodingos.
Tačiau dėl greito mūsų rėmėjo įmonės atsako,
mes kaip įmanoma greičiau išvalėme tvenkinį.
DRAUDŽIAMA TERITORIJA
Jie tvenkinio nevalė.
- Jie panaikino pėdsakus. - Lyg nuodų nebūtų buvę.
Mes nebegalėsim ištirti vandens.
Atsižvelgusi į „The Magic Hour Chronicle“ straipsnį,
mūsų komanda spėjo sugaudyti šias bakterijas,
kol jie neišplito ir nepakenkė dar daugiau gyvūnų.
Šis grožis čia išdygs netrukus tavo dėka.
Sveika.
Kas nutiko?
Viskas dingo.
Kas dingo?
Miestas atsikratė tvenkinio.
Pasakė, kad ten buvo nuodingų bakterijų ir pavertė jį sodu.
Tai juk puiku, tiesa?
Puiku. Tavo tyrimas baigtas.
Ne. Tu nesupranti.
Dabar negalėsiu sužinoti, kas nutiko seneliui.
Klausyk, Hilde.
Senelis serga jau seniai.
Tvenkinio bakterijos negalėjo sukelti jo ligos simptomų.
Žinau, turiu atsargiai viską vertinti,
bet kas, jei ten buvo ne vien bakterijos?
Kas, jei tvenkinyje buvo kitų medžiagų, kuriomis jis užsikrėtė,
ir jie jas dabar paslėpė?
Juk pati sakei, kad ten buvo bakterijos.
- Ne, jie tai sakė. - Kas jie?
Nežinau. Miestelis.
Bet kodėl jie nešaukė posėdžių ir to, kas paprastai daroma tokiais atvejais?
Kodėl jie tiesiog viską paslėpė?
Žinai, atrodo, kad tu ir vėl pritempi.
Juk turi būt kažkas, kas jį pagydys.
Taip, yra.
Yra. Tai - tu, kvailele.
- Tu esi lyg vaistas seneliui. - Ne.
- Taip, jis labai tave myli. - Ne, tėti.
Nesielk su manim šitaip. Juk žinai, kad man tai nepatinka.
Gerai, klausyk.
net jei išsiaiškinsim, kad senelis apsinuodijo kažkuo tvenkinyje,
negalėsim pakeist jo būklės.
Supranti, taip nebūna.
Man nesvarbu.
SVEIKAS SUGRĮŽĘS NAMO, SENELI
Aš privalau pamėginti.
ĮKVĖPTA ĮVYKIŲ, APRAŠYTŲ JAUNOS ŽURNALISTĖS HILDĖS LYSIAK
Išvertė Egidija Tučkuvienė