Richie?
Vedel sem, da me boš našla.
Na pomoč! Ne!
Richie!
-Pikica. -Miška.
-V redu je. -Hej, kaj se dogaja?
Si spet imela tiste sanje?
Hej, v redu je. V redu je.
Hej, pridi sem. Paziva nate. Bučka, paziva nate.
Bi rada govorila o tem?
Ne.
KAMERA 14
NI ŠE KONEC. KDO ŠE?
Skrbi me zanjo. Odkar so iz jezera potegnili tisti kombi.
Ja, vem. Skoraj leto je minilo. Mislil sem, da ji bo laže.
V New Yorku je še tako srhljiva stvar ni vrgla iz tira.
Mislila sem, da je mogoče sociopatinja.
Resno.
Takrat je bila mlajša. Manj je razumela.
Ja, ali pa se s tem primerom počuti preveč povezana.
Preveč sva ji dovolila videti.
Že, ampak išče ona.
Mogoče potrebuje več družbe.
-Da ne bo več tak deloholik. -Ja.
No, dobra novica je, da verjetno,
da najverjetneje ni sociopatinja.
V redu?
Zajtrk.
Je še kdo sinoči slišal glasen pok ali videl slepeč blisk?
-Ob pol treh. -Jupi, spet Hildina vprašanja.
V redu. Kdo je vesel, da se danes začenja šola?
-Jaz. -Ti?
-Ja, šolo obožujem. -Šolo obožujem.
Osladna sta. Skoraj pogrešam vajine prepire.
Resno, oči? Članek o pripravi školjk?
No, kosmiči, ki jih nočeš jesti, niso zastonj.
Zato pojej drage kosmiče, prosim.
-Priprava školjk? -Ja.
Delo je delo, bučka. Zaupaj mi.
Pograbiti moramo vsako delo, da bo dedi lahko tukaj.
Tako pač je.
V redu. Oči, razmišljala sem.
Ko bo dedi spet tukaj, bi šla lahko v Portland
poizvedovat, kdo je plačal ugrabitelju. Mogoče sva kaj spregledala.
Hilde, preiskavi sva se posvečala osem mesecev.
Nobena sled ni nikamor vodila.
Miška, izkazala si se.
Našla si dokaz, ki je Samu pomagal iz zapora.
-Na to bi morala biti zelo ponosna. -Ja. S tvojo mamo sva nekaj sklenila.
Primer Richie Fife je uradno končan.
-Hvala bogu. -Kaj?
Poslušaj, vem koliko ti to pomeni.
Seveda vem. Tudi meni veliko pomeni.
Tvojo zgodbo so povsod objavili.
Do zdaj so jo videli vsi s televizorjem in internetom, tudi Richie.
-Ampak še vedno je pogrešan. -Razmisli.
Če je Richie še živ, bi prebral, kaj se je zgodilo.
In če se še ni vrnil, ima za to dober razlog.
-Ne razumem. -Morda noče, da ga kdo najde.
Morda je srečen.
Ali pa se motiš in je M-R-T-E-V.
-Iz. -In so ribe pojedle njegovo T-R-U-P-L-O?
V redu, poslušaj.
V vsakem primeru moraš poročati o novih stvareh.
Nehaj s tem, začni početi normalne otroške stvari.
Razumeš?
Prisluhnite.
To bo spremenilo naše življenje in vplivalo na vse.
So kakšna vprašanja o dedijevi selitvi k nam?
-Izzy? -Ne.
Kaj meniš o tem?
Ginny, imaš ti kakšno vprašanje?
Bo z dedijem vse v redu?
KRONIKA ČAROBNE URE ČUDNO VREME, GLASNI POKI… KAJ ŠE?
Nehaj s tem. Spet moraš začeti spati.
Jasno?
ŠOLA ERIE HARBOR
DIJAKI, DOBRODOŠLI NAZAJ!
V Whistlerju je bilo zelo dolgočasno.
Očetu dopovedujem, da moramo pozimi v tople kraje. Halo?
Vesela sem, da smo šli v Mehiko.
Hej, Izzy.
Kam si šla ti na počitnice?
Te je domišljija spet odnesla v Pariz?
Ne. Tu smo ostali.
Moj ded je bolan. Nikamor nismo mogli.
Ampak hodimo v kul kraje, zato…
"STRAŽARJI ZA RESNICO" KRONIKA ČAROBNE URE
Danes moramo dobiti 200 naročnikov.
Živjo. Sta naročena na Kroniko čarobne ure?
Dijaški popust dobita.
Živjo. Si naročen na Kroniko čarobne ure?
Dijaški popust dobiš.
"Stražarji za resnico"?
Ima se za faco, ker je New York Times povzel njen članek.
V več nacionalnih časopisih je bil.
V redu. Itak nihče ne bere časopisov.
Potem boš vesel, da se je zaradi vojne proti medijem
priljubljenost raziskovalnega novinarstva povečala.
Je tako?
Greš v učilnico?
Ja, gospa.
-Ste naročeni na Kroniko čarobne ure? -Pojdi.
ODVETNICA BRIDGET M. JENSEN
Obljubi, da boš pridna, da bo mami lahko delala.
Čez nekaj dni greš v šolo, zato se potrudi pri risbicah, prav?
Zdravo. Oprostite. Živjo.
-Zdravo. -Oprostite.
Zbiramo podpise za odstavitev ravnateljice Kim Collins.
"Zaradi skrivanja zločinca in ogrožanja naših otrok."
Upam, da se šalite.
Niti pod razno. Hvala.
Liskovi.
Spoštujem vašo ustavno pravico do zbiranja podpisov,
toda ali ste prepričani, da sega do moje pisarne?
Se mi je zdelo.
Lep dan vam želim. Pridi, miška.
Ima se za faco, ker je New York Times povzel njen članek.
Dobrodošel v uredništvu. Tu nastajajo naše zgodbe.
Kul, ne?
Izkušnje ti vzamejo vero v čarovnijo.
-Kaj hočeš povedati? -Nič, pikica.
-Krasno skrivališče je. -Hilde, kaj se dogaja?
Starša mislita, da bom opustila Richiejev primer.
Ampak v tem mestu se je nekaj zgodilo. Zato so ga odpeljali.
Preverili bomo vsako zgodbo, vsako sled, dokler nekega dne ne bomo…
-Končno odnehali? -Ne.
Pripeljala nas bo do njega.
O ne.
To pa ni dobro.
Obilno je deževalo. Zalilo ga je.
-Hilde. -Daj.
Odnesimo stvari ven.
UGRABITEV V ERIE HARBORJU
Lepo po vrsti. Najprej me zanima, ali je še kdo poročal
o glasnih pokih in bliskih po mestu.
O strelah in grmenju, misliš? Uganka rešena.
Ne, bilo je drugačno od strel in grmenja. Silovitejše.
Toliko padavin še nismo imeli.
In zlepa se ne bodo končale.
Zaradi podnebnih sprememb
bodo celične nevihte vse pogostejše.
Ne, drugače je bilo. Zbudilo me je. Res je bilo glasno.
Kot nekakšna… Bilo je kot močna eksplozija.
-Pokličimo na energetiko. -Bravo.
Govorila bom s Trip.
OKRAJ HOLMES ŠERIFOV URAD
Nenavadno je, da je vremenska fronta nad Atlantikom tako severno.
-Zdravo, g. Morton. -Živjo, Hilde.
Dovolj je bilo. Morate…
Nobene kave zate, gospa.
-Živjo, Trip. -Živjo.
Šerifinja Johnson sem hotela reči. Gospa.
Tvojo pomoč rabim.
Zakaj vsi tako buljijo vame?
Se čudiš?
Poglej, kaj si naredila šerifu Briggsu. Barbarka.
In na postaji je nekdo nov. Vsi so na trnih.
Kdo?
Pozneje se vrni, ker…
-Šerifinja Johnson. -Ja?
-Se lahko pogovoriva? -Seveda.
Čigava si?
Hilde Lisko sem, poročevalka.
Zanima me le, ali je še kdo omenjal
glasen pok ali svetel blisk okoli dveh zjutraj.
Šerifinja, recite, da ne izdajate podatkov tej…
-Mali osebi. -Gospod, novinarka sem.
-Imam pravico… -Seveda ne.
-Poklicali bomo starše, naj pridejo ponjo. -Odlično.
Lepo vas je bilo spoznati, gospod…
Rutherford se pišem.
-Pa ime? -Ja. Ne.
Ne, ga nimate, ali ne, ne boste mi ga zaupali?
Hilde.
Pojdiva.
Kdo je to?
Ne moreš kar hoditi sem, Hilde.
Zdaj sem šerifinja in skrbeti moram za marsikaj.
Ne primer?
Na postaji je veliko napihnjencev.
Je tisto tvoj šef?
Državni tožilec ga je poslal sem. Zaradi Sama.
Za tožilca bo napisal poročilo.
-In potem? -Gospa.
Odločil bo, kdo bo obdržal službo.
Zato po svoje je moj šef.
Prvič dobim moč,
pa najamejo nekoga, ki spominja na bivšega šefa.
Ne potrebuješ šefa.
Ti si glavna.
V redu.
Mi poveš, ali veste kaj o sinočnjem čudnem dogodku?
Ni mi treba priti na postajo. Lahko se dobiva skrivoma.
-Kot v Vseh predsednikovih možeh. -Poslušaj. Veš, kaj si mislim o tebi.
Zelo ponosna sem na vse, kar počneš.
Ampak ne morem biti več tvoj vir.
Hilde! Poslušaj, žal mi je.
Resno? Za tabo moram teči?
Hilde. Hilde!
Daj no. Veš, kako je.
V tem kraju sva res prvi,
a morava poskrbeti, da ne bova zadnji.
Drugačna merila imava.
Ja. Zato ne moreva odnehati.
Težki časi so. Rutherford spremlja vsak moj korak.
Če bi vsakič, ko me je kdo prestrašil, nehala poročati, ne bi prišla do zgodbe.
Dobila sem, kar sem želela. Ljudje so me začeli resno jemati.
Zdaj pa je še težje, ker nihče ne govori z mano.
-Me razumeš? -Ja.
Oprosti.
Transformator na očetovi kmetiji je razneslo, v redu?
-Je bila nesreča? -Ne verjame. Ampak, Hilde,
tu se dogajajo pomembnejše stvari od naju in najinega odnosa.
Če me zalotijo, da ti dajem podatke,
bom ob službo, in potem najino delo ne bo imelo haska.
Vse se bo vrnilo na stare tire.
Lahko pomagam tebi in tvojemu očetu.
Hilde, ne. Ne morem biti tvoj vir.
Paziti moram, da bom dobro delala in obdržala službo.
Žal mi je.
JOHNSONOVA KMETIJA
Zdravo, g. Johnson. Sem Hilde Lisko.
Vem, kdo si. Moja hči veliko govori o tebi.
In tudi tvojega deda poznam.
Smem narediti nekaj slik za Kroniko čarobne ure?
Kar daj.
Mislite, da je vanj udarila strela?
Ja, to bi radi, da mislim.
-Kdo? -Tisti iz Wott Managementa.
Že nekaj mesecev poskušajo odkupiti zemljo od mene. Ne bom je prodal.
Ne v tem življenju.
Prejšnji teden sem jih spet zavrnil. Potem pa so nenadoma nehali klicati.
Zdaj nizko preletavajo s helikopterji.
Strašijo moje živali, me skušajo prestrašiti.
Na enem od polj sem našel mrtve krave.
Zdaj pa tole.
Ne morejo vas prisiliti, da prodate svojo posest.
Tako sem mislil.
Zdaj me poskušajo prepričati s pravniškimi bedarijami.
Poznaš dobrega odvetnika?
ODVETNICA M. JENSEN
Če imate vprašanja, pokličite.
Dokumente bom za podpis pripravila do konca tedna. Prav? Želim vam lep dan.
-Živjo. Kako si? -Živjo.
Dobro. Lepo te je videti.
Zdravo, Junior.
Hilde mi je opisala vašo težavo,
kar se verjetno sliši smešno, ker je otrok.
O ne.
Na dekletca, prezrela za svoja leta, se dobro spoznam.
Sedita.
-Izvolita. -Hvala.
Hvala.
V redu.
Mlečna kmetija pri mestu je v lasti moje družine
50 let. Kajne, očka?
-53. -Vau.
Kmetujem bolj malo, toda hlev uporabljam za rešene živali.
Pred dvema mesecema
je kmetijo poskusilo kupiti podjetje Wott Management.
Verjetno hočejo zgraditi novo naselje.
Ponudba je vedno laskava, vendar…
Mater… Mejduš. To je pa veliko denarja.
Zlasti za tukaj. Gotovo je nad tržno vrednostjo.
-Kaj je narobe? -Jaz.
Nočem prodati. Nikoli.
Brez zamere, ampak s tem denarjem bi zlahka kupili novo kmetijo.
No…
Ne gre za denar.
Ko je posest kupil moj oče, je bilo…
Tak kos zemlje je bil za črnca velika reč, veste?
-Ja. -Tam sem se rodil in odraščal.
-Joj, nisem vedela, da si tam odraščala. -V bistvu nisem.
Ded je umrl, ko sem bila v srednji šoli.
Oče nas je preselil sem in prevzel kmetijo.
Veliko spominov nas veže nanjo. Ta zemlja je kot naša družina.
Ne bodo veseli, vendar lahko sestavim zavrnitev.
To sva že naredila.
Zdaj grozijo z razlastitvijo.
Kaj?
So vladni izvajalec?
Očitno.
Še kaj vesta o Wott Managementu?
Nisem še slišal zanje. Na spletu ni tako rekoč nič.
Toda ali razlastitev res pomeni, da nama lahko ponudijo miloščino
-in naju preženejo z lastne zemlje? -To žal je mogoče.
Vendar tega ne bova dovolila.
-Dekleta, tu sta. Pridite. -Mejduš.
Dedi!
V redu. Kar lepo počasi. Počasi, prosim.
Hvala.
-Dobrodošel doma, dedi. -In kdo je to?
Mami?
Pridi sem, ti nekdo.
Pokaživa dedku njegovo sobo.
Tri, dve, ena.
Dedi, kako se ti zdi?
DOBRODOŠEL DOMA, DEDI
To ne more biti tu.
-Kaj? -Ne.
Všeč ti bo. Preizkusil sem jo.
-Zelo je udobna. -Ne.
Ne spada sem.
O ne. Posteljo moram prestaviti.
-Oče, kaj počneš? -Ne sme biti tu.
Daj, bom jaz. Nehaj. Nehaj.
Morda bi raje svojo staro sobo.
Ali Ginnyjino, ona pa bo spala z mano.
Pikica, zelo si prijazna, ampak, veš,
dedi ne more po stopnicah. To ni varno zanj.
-Predvajaj tisto ploščo. -Res?
Se boš usedel?
V redu.
To je to.
V redu?
-Ti lahko kaj prinesem? -Ne.
-Prav. -Dedi, bi plesal?
Takole.
Dobro.
ZAKAJ GROZIJO TRIPINEMU OČETU?
JE BIL ŠE KDO TAM? RICHIE FIFE – KAJ VEMO?
-Bučka, je vse v redu? -Ja.
Razmišljala sem o tvojih besedah.
Da se Richie morda noče vrniti.
Oh, Hilde. Nehaj, prosim.
-Prosim. -Pa če ni to?
Kaj če…
Kaj če je že tu?
O čem govoriš?
Imaš kdaj občutek, da te nekdo opazuje?
Samo občutek.
Ne.
Prav.
S čim se ukvarjaš?
"Kako biti otrok?"
Pa ti?
4. POGLAVJE ZNOVA RICHIE FIFE
S še eno zgodbo o rakovicah.
Nisi pisal o školjkah?
Ja, o školjkah. Saj sem tako rekel.
Pa ja.
Oprostite.
Živjo. Kdo ste?
Jaz sem Hilde Lisko. To je Donny, to pa Spoon.
Knjižničarka je letela zaradi nas.
Upamo, da se bomo z vami bolje razumeli.
Razen če ste nekdanji kaznjenec.
Potem raje razmislite o odpovedi.
Vaš časopis mi je zelo všeč.
-Res? -Ja.
Študiral sem knjižničarstvo, zato sem posebnež.
Kul.
Kaj želite?
Raziskujem podjetje Wott Management.
Na spletu nisem nič našla.
Nenavadno.
Razkropimo se.
Junior misli, da ga skušajo wottovci prestrašiti.
Da so mu v zrak vrgli transformator.
In mu ubili nekaj živali.
Toda kdo so wottovci? In zakaj hočejo njegovo posest?
Poskušajo ga pregnati z razlastitvijo.
Zakaj jo hočejo?
Kaj je še tam?
Zraven je ta nobel dvorec.
Dvorec Catherine Woodruff.
Zanima me, ali kupujejo tudi tega.
LAST MESTA
Hilde. Kaj počneš?
Pri pouku bi morala biti.
Zelo pametna in zagnana si.
-Toda tvoje ocene so… -Porazne?
V bistvu. Ne smem tako reči, ampak govorila sem s tvojimi starši.
Prejšnji semester si več dni izostala od pouka.
-Tvoje ocene so se zelo poslabšale. -Obljubim, poskusila bom, da ne bodo spet.
Zanimiva izbira besed.
"Obljubim, poskusila bom." Ne: "Obljubim, da bom."
Ker pišeš, bom sklepala, da si to namerno uporabila.
Opazovala te bom.
Da, ravnateljica Collins.
Ste v redu?
Veste, po vseh praznikih…
Moj oči pravi, da ljudje z bližnjimi v zaporu potrebujejo dodatno pomoč.
Vrni se k pouku.
Kaj počneš?
Učim se.
Ne, pa se ne.
Knjige pospravljam.
Zakaj, če pa še nisi pojedla?
Dobro, Sherlock, saj mi je jasno. Lažem.
-Se pred kom skrivaš? -Ne.
Samo…
Kaj vem, brez Ethana je tu čudno, veš?
Niti ne.
Reči hočem…
Šele tu sem ugotovila, koliko prijateljev nimam.
Jessica Fife me trola.
Pošilja mi sporočila. Ne zmenim se zanjo.
Zakaj je to trolanje?
Ker sem samo dvakrat govorila z njo.
In drugič sem jo s pestjo v obraz.
-Mogoče bi zdaj rada, da sta prijateljici. -Hilde, poslušaj.
Vem, da si novinarka, ki bo nekoč dobila pulitzerja,
ampak na ljudi se ne spoznaš.
Ne, noče, da sva prijateljici.
No…
Ljudi morda res ne poznam, poznam pa tebe.
In zame si
najboljša, najbolj carska,
najpametnejša sestra na svetu.
Vsak bi te bil vesel kot prijateljice.
Veš, kaj jaz naredim, kadar sem prestrašena?
Zakopljem se v delo.
Vedno mi odleže, ker vem, da sem ne glede na vse novinarka.
Tega mi nihče ni dal, zato mi nihče ne more vzeti.
Ni res, da nimaš prijateljev.
Mene imaš.
Hvala.
ODKUPNA PONUDBA WOTT MANAGEMENT
OB 9. URI – NIHČE SE NE JAVI OB 10. URI – NIHČE SE NE JAVI
-To je bilo kot v grozljivki. -Zakaj me veš čas blokiraš?
Zakaj mi poskušaš slediti?
Želela sem te povabiti na svoj 16. rojstni dan, a te moram osebno.
S papirnatim vabilom, kot da smo v 90-ih.
ŽUR COACHELLA JESSICIN 16. ROJSTNI DAN
Ja, vem, nagravžno.
Mama me je prisilila. Da ga bo lahko dala v album.
Na svoj rojstni dan me vabiš? Zakaj?
Tvoja družina je veliko naredila za mojo.
Ampak hvala.
Hvala.
Veš, ne verjamem, da sem že kdaj tako dolgo govorila s tabo.
Ne bom lagala. Ko si prišla sem,
sem mislila, da boš poskusila osvojiti šolo.
-Čakaj, se hecaš? Jaz? -Kaj pa vem.
Mislila sem, da se imaš za boljšo od nas, samo zato, ker si iz Brooklyna.
-Jaz pa sem si vedno želela v New York. -Ja, zakon je.
Če bom prišla na tvoj rojstni dan…
Saj ne boš zlila vedro prašičje krvi name, kajne?
Ne vem, o čem govoriš.
To je iz filma. Carrie?
Pa že. Vegetarijanka sem.
-Se vidiva pozneje? -Ja.
TRŽNICA V ERIE HARBORJU
VSTOPITE ODPRTO
Zakaj sploh hočeš na to zadevo?
Zabavo na 16. rojstni dan so iznašli,
da so si dekleta lahko poiskala bogatega moža.
S tem je toliko narobe, da ne vem, kje naj začnem.
-Fino, potem pa ne. -Kaj?
Ne začni.
Kaj pa tale?
Ne. Rabim nekaj, kar bi objavila zoprna instagramska vplivnica.
Nekaj s cvetnim venčkom.
Tema je Coachella.
Veš?
Prikrit izgovor, da se mladoletniki lahko napijejo in zadenejo
nekje, kamor zdravnik ne pride prav kmalu.
Vidiš? Rekla sem ti, da bi bila Jessica rada prijateljica.
Ja. Kaj vem. Še vedno se zdi čudno.
Kje pa je ta stvar?
V neki nobel hiši.
V dvorcu Catherine Woodruff.
Catherine Woodruff?
V dvorcu zraven kmetije Tripinega očeta?
Prav. Dičila se bom s tem,
da ne vem, o čem govoriš.
Lahko pišeš Donnyju? "Imam načrt…"
Ne.
-Na. -Hvala.
Kaj bomo naredili?
Na žuru bomo preverili, ali je dvorec povezan s tem, kar se dogaja pri Juniorju.
Žur? Dajmo.
Sta našla kaj o Wott Managementu?
Živjo. Kako si?
Moraš kaj narediti za šolo?
-Ja, šolo. -Ali domačo nalogo.
-Kaj, kar počnejo normalni otroci. -Pozneje grem z Donnyjem in Spoonom na…
Kam greš pozneje?
Nikamor.
K Donnyju. K Spoonu.
Tam bodo odrasli.
Odrasli.
Uh, kako slabo lažeš. Kaj imaš za bregom?
Iz, pokaži, kaj si kupila.
O, ljubica.
-Vau. -Si jo pomerila?
Ja.
Vem, da je čudna in da mi ni prav.
In blago je nagravžno.
Ampak nekaj je na njej.
-Matt. -Oči, utihni.
-Všeč mi je. -Nehaj.
-Sem naredila grozno napako? -Ne.
Veš, kaj? Spremeniva jo v Lepotico v rožnatem.
Kaj je to?
Kaj je Lepotica v rožnatem?
Ti izberi. Roza ali zelena?
-Roza. Mora biti roza. -Roza.
V redu. To je precej velik žur starejše mularije.
Ne pij ničesar, česar si ne naliješ sama.
Ne, pozabi.
Ničesar ne pij, prav?
Ves čas bodi dehidrirana.
Resno. Nobenih tekočin.
-Sva zmenjena? -Ja.
-Dobro. -Mejduš, oči. Si v redu?
Bolj si živčen kot jaz.
Poslušaj, samo pokliči me. Prav? Pokliči me.
Pokliči, če se kaj zgodi ali če rabiš prevoz.
Samo pokliči me, prav?
-Brez vprašanj, samo pokliči. -V redu.
Oči, živeli smo v Brooklynu.
Pri 13 letih si mi dovolil sami na avtobus.
Ja, in to še zdaj obžalujem.
-Kaj hočeš reči? -Nič mi ne bo.
Me lahko odložiš tam?
-Uživaj! -O bog.
Moj bog.
Oči, je res ves čas poslušala?
Pametno se odločaj.
O bog. Oči! Zakaj?
-Adijo. -Iz, rad te imam.
Rada te imava! Čudovita si.
In ubil bom vsakega, ki te bo pogledal, prav?
-Nehaj. -Oprosti.
Naučil te jih bom ubijati!
Ker si močna in vplivna.
To!
To. O bog, kaj se dogaja?
Rekel si, da ne bomo v kostumih.
To ni kostum, ampak iztočnica za pogovor.
-Hej, Izzy, prišla si. -O bog, Jessica.
Oprosti. Nisem vedela, da pridejo. Ne bi ji smela omeniti.
To je to. To je moja prašičja kri.
Ne sekiraj se, ni taka reč.
-Si prepričana? -Ja.
Vsi mislijo, da je preveč polna same sebe.
Samo hipec.
Ojoj. Prihaja.
Živjo. Naju slikate?
-Sem že. -Zabavajte se, prav?
Pojdimo. Delo imamo.
Pridi.
Nikjer ni pisarn in arhivskih omaric.
Izvedeti moramo, kdo je lastnik te hiše in zakaj je zemlja toliko vredna.
Čakaj. Poglej. Kdo je to?
Ne vem.
Predali.
Pazita.
Čakajta. Kaj mislita, kaj je tam?
Ne! Ne, hvala. Tja dol ne grem.
Moramo ugotoviti, kaj je tam.
Lahko pa samo odidemo.
Spodaj je lahko trezor tajnih dokumentov.
Ali pa ne.
Prav, jaz bom šla.
Hilde, čakaj.
-Izvoli. -Hvala.
KRAJAN UMRL V LETALSKI NESREČI
Halo? Je kdo tam?
Nekdo nas noče tu spodaj.
Fanta, sta slišala? Fanta?
Fanta, pomagajta!
-Hilde! -Fanta!
-Ne, kaj? Kaj se dogaja? -Gremo. Pridita.
Hilde, kaj je narobe?
Kaj si videla spodaj?
Richie Fife ni edina skrivnost v Erie Harborju.
ZASILNI IZHOD SPROŽIL SE BO ALARM
PO POROČANJU MLADE NOVINARKE HILDE LYSIAK
Prevedla Polona Mertelj