Ričij?
Zināju, ka mani atradīsi.
Palīgā! Nē!
Ričij!
-Mīļā! -Mīļā!
-Viss labi. Viss labi. -Kas noticis?
Tev atkal bija tas sapnis?
Ei, viss labi. Viss labi.
Panāc! Mēs esam ar tevi. Ja, izlūk? Mēs esam ar tevi.
Gribi par to parunāt?
Nē.
14. KAMERA
TAS NAV GALĀ KURŠ VĒL?
Es par viņu raizējos. Kopš no ezera izvilka to busiņu…
Jā, es zinu. Es zinu.
Pagājis teju gads. Viņai jau vajadzēja atgūties.
Kad Ņujorkā gadījās kas biedējošs, viņa pat aci nepamirkšķināja.
Jau sāku domāt, vai viņa gadījumā nav sociopāte.
Nopietni.
Tolaik viņa bija jaunāka. Domāju - saprata mazāk.
Jā, vai varbūt šī lieta viņu skāra pārāk personīgi.
Varbūt ļāvām viņai redzēt to, ko bērnam nevajadzētu redzēt.
Vispār jau viņa ir tā, kas turpina skatīties.
Varbūt viņai tas jālīdzsvaro ar citām lietām.
-Jābeidz būt tādai darbaholiķei. -Jā.
Jā. Labā ziņa ir tā, ka pastāv liela iespēja,
ļoti liela iespēja, ka viņa nav sociopāte.
Ja?
Brokastis!
Vai vēl kāds naktī dzirdēja skaļu sprādzienu vai redzēja spožu uzliesmojumu?
-Ap pustrijiem naktī. -Jā, laiks Hildes jautājumiem.
Tā, draugi! Kurš ir sajūsmā par skolas atsākšanos?
-Es. -Tu?
-Jā. Man patīk skola. Sveiks! -Man patīk skola.
Ejiet uz savu istabu! Gandrīz bija labāk, kad strīdējāties.
Tiešām, tēt? Rakstiņš par gliemeņu cepšanu?
Jā, nu, tās pārslas, kuras tu neēd, maksā naudu.
Tāpēc, lūdzu, ēd šīs dārgās pārslas!
-Gliemeņu cepšana? -Jā.
Darbs ir darbs, izlūk. Tici man!
Mums jāpieņem ikviens darbs, jo tūlīt te ievāksies opītis.
Tā nu tas ir.
Nu labi. Tēt, es te tā domāju.
Kad opītis būs iekārtojies, mēs varētu aizbraukt uz Portlendu
un mēģināt noskaidrot, kurš samaksāja nolaupītājam.
Varbūt ko palaidām garām.
Paklau, Hilde, mēs to pētījām astoņus mēnešus,
un neviens pavediens nekur neaizveda.
Mīļā, tu paveici brīnumu.
Atradi pierādījumu, kas palīdzēja Semam tikt laukā no cietuma.
Tev vajadzētu ar to lepoties.
Jā, ļoti lepoties. Un mēs ar tavu mammu
-esam pieņēmuši izšķirīgu lēmumu. -Jā.
Ričija Faifa lieta ir oficiāli slēgta.
-Paldies dievam! -Ko?
Paklau! Es zinu, cik daudz tev tā nozīmē.
Protams. Arī man tā nozīmē daudz.
Bet tavs stāsts guva ievērību visā valstī, vai ne?
Ikviens, kam ir televizors vai interneta pieslēgums,
to jau būtu izlasījis, arī Ričijs.
-Bet, tēt, viņš varētu kaut kur būt. -Jā, nu, padomā!
Ja Ričijs ir dzīvs, tad viņš jau būtu izlasījis par notikušo.
Un, ja viņš nav atgriezies, tam droši vien ir pamatots iemesls.
-Ko tu gribi teikt? -Varbūt viņš negrib, ka viņu atrod.
Varbūt viņš ir laimīgs.
Jā, vai varbūt tava teorija ir aplama un viņš ir M-I-R-I-S.
-Iza! -Tātad zivis ir apēdušas viņa L-Ī-Ķ-I?
Jā, tā, paklau!
Jebkurā gadījumā tev ir jāsāk rakstīt par citiem notikumiem.
Tiešām - tev ir jāatvelk elpa un jāsāk darīt to, ko dara bērni.
Saproti?
Tā, paklausieties!
Pārmaiņas, kas gaidāmas mūsu mājās, ietekmēs ikvienu ģimenes locekli,
tāpēc - vai kādam ir jautājumi saistībā ar opīša ievākšanos?
-Izij, aiziet! Runā! -Viss labi.
Ko tu par to domā?
Džinij, vai tev ir jautājumi, mīļā?
Vai opītim viss būs labi?
ZELTA STUNDAS HRONIKA
SAVĀDI LAIKAPSTĀKĻI, SPRĀDZIENS… KAS TĀLĀK?
Tev tiešām jāatvelk elpa. Jāatsāk kārtīgi izgulēties.
Saproti?
ĒRIHĀRBORAS SKOLA
SVEICAM AR ATGRIEŠANOS, VECĀKO KLAŠU SKOLĒNI!
Vistlera bija galīgi garlaicīga.
Es tētim visu laiku saku, ka ziemā jābrauc uz kādu siltu vietu. Hallo!
Man prieks, ka šogad aizbraucām uz Meksiku.
Čau, Izij!
Kur jūs bijāt brīvdienās?
Atkal fotošopa ceļojumā uz Parīzi?
Nē. Mēs palikām tepat.
Mans vectētiņš ir slims. Tāpēc nekur nevarējām aizbraukt. Šoreiz.
Bet mēs braucam uz foršām vietām, tā ka…
"PATIESĪBAS SARGI" ZELTA STUNDAS HRONIKA
Šodien jāiegūst 200 abonentu.
Sveiki! Vai esat abonējuši Zelta Stundas Hroniku?
Otrā pusē ir skolēnu atlaide.
Sveiki! Vai esat abonējuši Zelta Stundas Hroniku?
Otrā pusē ir skolēnu atlaide.
"Patiesības sargi"?
Iedomājusies no sevis sazin ko, jo vienu viņas rakstiņu
pārpublicēja The New York Times.
Vispār to nopirka vairākas valsts mēroga avīzes.
Nu labi. Avīzes tāpat neviens nelasa.
Domāju, tu priecāsies dzirdēt, ka karš presē
ir vairojis izmeklējošās žurnālistikas popularitāti.
Vai ne, draugi?
Dodies uz klasi?
Jā, kundze.
Vai esat abonējusi Zelta Stundas Hroniku…
Ej!
ĒRIHĀRBORA
BRIDŽITAS M. DŽENSENAS JURIDISKAIS BIROJS
Apsoli, ka uzvedīsies klusi, lai mammīte var pastrādāt?
Viena no pēdējām dienām birojā, pirms sākas skoliņa,
tāpēc tev ļoti cītīgi jāzīmē, labi?
Atvainojiet! Sveiki!
-Sveiki! -Atvainojiet!
Vai parakstīsiet petīciju par direktores Kimas Kolinsas atlaišanu?
"Par noziedznieces piesegšanu un mūsu bērnu dzīvības apdraudēšanu."
Es ceru, ka jūs jokojat.
Netaisos neko tādu parakstīt. Paldies.
Tie Lisko.
Paklau, es respektēju jūsu konstitucionālās tiesības vākt parakstus,
bet vai zināt, vai šīs tiesības jums ir arī manā birojā?
Jā, tā jau man likās.
Jauku dienu! Nāc, mīļā!
Iedomājusies no sevis sazin ko, jo vienu viņas rakstiņu
pārpublicēja The New York Times.
Laipni lūgts štābā! Te mēs strādājam pie saviem rakstiem.
Forši, ne?
Kad esi rakstījis tik daudz, tu pārstāj ticēt brīnumiem.
-Ko tu gribi teikt? -Neko, mīļā.
Lieliska paslēptuve.
Hilde! Kas noticis?
Vecāki domā, ka es likšu punktu Ričija Faifa lietai.
Bet man šķiet, ka šai pilsētā kaut kas notika un tādēļ viņu nolaupīja.
Tāpēc mēs sekosim katram stāstam, katram pavedienam, līdz kādu dienu…
-Beidzot padosimies? -Nē.
Mēs pie viņa nonāksim.
Ak nē!
Tas nav labi.
Lija vienā līšanā. Būs applūdis.
-Hilde! -Aiziet!
Izvāksim mantas.
NOLAUPĪŠANA ĒRIHĀRBORĀ
Tā. Sāksim ar galveno. Gribu noskaidrot, vai ir vēl kādi ziņojumi
par sprādzieniem vai uzliesmojumiem pilsētā pagājušajā naktī.
Tu runā par zibeni un pērkonu? Lieta slēgta.
Nē, tas atšķīrās no zibens un pērkona. Tas bija spēcīgāks.
Šī ir lietainākā sezona Ērihārborā novērojumu vēsturē.
Un laiks tik drīz neuzlabosies.
Ņemot vērā klimata pārmaiņas,
būs daudz vairāk spēcīgu vētru, nekā būtu jābūt.
Nē, draugi. Tas bija kas cits.
Tas mani uzmodināja. Liels troksnis.
Tas bija… Tas bija kā liels sprādziens vai kas tāds.
-Jāpiezvana komunālajai apgādei. -Laba doma.
Braukšu aprunāties ar Tripu.
HOLMSAS APGABALA ŠERIFA DEPARTAMENTS
Savādi, ka ciklons virzās tik tālu uz ziemeļiem no Atlantijas okeāna.
-Sveiki, Mortona kungs! -Sveika, Hilde!
Te pietiek. Jums vajag…
Tev kafija nepienākas, cienītā.
-Sveika, Tripa! -Sveika!
Es gribēju teikt - šerife Džonsone, kungs. Tas ir - kundze.
Man vajag tavu palīdzību.
Kāpēc visi uz mani tā blenž?
Vai tad viņus var vainot?
Padomā, ko tu izdarīji ar šerifu Brigsu.
Mežone.
Turklāt birojā ir jauns darbinieks un visi ir satraukušies.
Kas viņš ir?
Paklau, tev jāatnāk vēlāk, jo…
-Šerife Džonsone! -Jā?
-Vai varu ar jums aprunāties? -Protams.
Ar ko tu esi kopā?
Esmu Hilde Lisko. Esmu reportiere.
Es tikai gribu noskaidrot, vai ir kādi ziņojumi
par sprādzienu vai gaismas uzliesmojumu ap diviem naktī?
Šerife Džonsone, lūdzu, sakiet, ka jūs neizpaužat informāciju šai…
-mazajai personai. -Kungs, esmu preses pārstāve,
-un mums ir tiesības… -Protams, ne.
Grasījāmies zvanīt vecākiem, lai brauc viņai pakaļ.
Lieliski.
Bija patīkami iepazīties, kungs…
Raterfords.
-Un vārds? -Jā, nē.
Nē - jums nav vārda, vai nē - jūs negribat man to teikt?
Hilde!
Ejam!
Kas viņš ir?
Tu nedrīksti turpināt te nākt, Hilde.
Tagad esmu šerife un man jātiek galā ar daudzām jaunām lietām.
Piemēram?
Nu, pirmkārt, aiz tām durvīm ir daudz dažādu ego.
Vai tas cilvēks ir tavs priekšnieks?
Viņu atsūtīja štata prokurore pēc notikumiem ar Sema lietu.
Viņš rakstīs ziņojumu prokurorei.
-Un pēc tam? -Cienītā!
Pēc tam viņš izlems, kurš paliks amatā.
Tāpēc jā. Savā ziņā viņš ir mans priekšnieks.
Pirmoreiz mūžā esmu tikusi pie varas,
un viņi nolīgst vīrieti, kurš atgādina manu agrāko priekšnieku.
Tev nevajag priekšnieku.
Tu pati esi priekšniece.
Nu labi. Tad varbūt pateiksi, vai tev ir kas zināms par neparastu notikumu naktī?
Es varu nenākt uz iecirkni.
Varam satikties slepeni
-kā filmā Visi prezidenta vīri. -Paklau!
Tu taču zini, ko es par tevi domāju.
Esmu tik lepna par visu, ko dari.
Bet es vairs nedrīkstu būt tavs avots.
Hilde! Paklau, piedod!
Tiešām? Tu liksi man dzīties tev pakaļ?
Hilde! Hilde!
Beidz! Tu zini, kā tas ir.
Mēs šajā pilsētā varbūt esam pirmās,
bet mums jāgādā, lai nebūtu pēdējās.
Uz mums ir liktas cerības.
Nuja. Un tieši tāpēc nedrīkstam atkāpties.
Šis ir sarežģīts laiks. Raterfords uzmana katru manu soli.
Ja es nolemtu klusēt ik reizi, kad kāds mani nobiedē,
es nebūtu uzrakstījusi nevienu rakstu.
Es dabūju, ko gribēju. Zini, lai mani uztver nopietni.
Un tagad ir vēl grūtāk, jo neviens vairs ar mani nerunā.
-Saproti? -Jā. Saprotu.
Piedod!
Uzsprāga transformators mana tēta saimniecībā, skaidrs?
-Tas bija negadījums? -Viņš tā nedomā. Bet, Hilde,
te notiek svarīgākas lietas par tevi un mani, un mūsu attiecībām.
Ja mani pieķers nopludinām tev informāciju,
es zaudēšu darbu un tam, ko paveicām, vairs nebūs nozīmes.
Viss atkal būs tā, kā bija.
Bet es varu tev palīdzēt. Un tavam tētim. Un es…
Paklau, nē. Hilde, es nedrīkstu būt tavs avots.
Man ir jācenšas izdarīt savu darbu pareizi un, protams, to nezaudēt.
Piedod!
DŽONSONA SAIMNIECĪBA
Sveiki, Džonsona kungs! Esmu Hilde Lisko.
Es zinu, kas esi. Meita bieži par tevi stāsta.
Turklāt es pazīstu tavu vectēvu.
Vai drīkstu uzņemt dažas bildes Zelta Stundas Hronikai?
Bildē vien!
Domājat, tur iespēra zibens?
Nu, viņi grib, lai cilvēki tā domā.
-Kas ir "viņi"? -Wott Management pārstāvji.
Pēdējos mēnešus cenšas nopirkt manu zemi,
bet es pateicu, ka nepārdošu.
Ne, kamēr esmu dzīvs.
Pagājušonedēļ atkal viņiem atteicu.
Tad pēkšņi viņi pārstāja zvanīt.
Un tūlīt pat viņi sāka te zemu laidelēties ar helikopteriem,
biedējot manus dzīvniekus, cenšoties mani iebiedēt.
Vienā laukā pat atradu dažas beigtas govis.
Un tagad šis.
Viņi nedrīkst tā darīt. Piespiest jūs pārdot savu zemi.
Jā, tā varētu domāt.
Bet nu viņi man piedraud ar kaut kādu smalku juridisku sviestu.
Diez vai tu pazīsti kādu labu advokātu.
BRIDŽITAS DŽENSENAS JURIDISKAIS BIROJS
Ja ir kādi jautājumi, zvaniet.
Līdz nedēļas beigām sagatavošu dokumentus parakstīšanai.
Labi? Jauku dienu!
-Sveiki! Kā iet? -Labdien!
Labi. Prieks jūs redzēt.
-Sveiki, Džunior! -Sveiki!
Hilde man mazliet pastāstīja par jūsu lietu,
bet tas laikam izklausās smieklīgi, jo viņa ir bērns.
O, nē. Es zinu visu par mazām meitenēm, kas ir gudrākas par saviem gadiem.
Apsēdieties!
-Nāciet te! -Paldies.
Paldies.
Tā.
Mūsu ģimenei šī piensaimniecība piepilsētā pieder jau kādus 50 gadus, vai ne, tēt?
-Precīzāk - 53. -Oho!
Ar lauksaimniecību vairs īsti nenodarbojos,
bet kūti izmantoju kā dzīvnieku patversmi.
Pirms pāris mēnešiem
šis uzņēmums, Wott Management, centās saimniecību nopirkt.
Droši vien grib to vietu apbūvēt.
Piedāvājums vienmēr ir vilinošs, bet…
Ārprāts… Ak dievs! Tā ir milzu nauda.
Īpaši šajā rajonā. Noteikti krietni virs tirgus vērtības.
-Tad kas ir problēma? -Es.
Es negribu pārdot. Vispār.
Neņemiet ļaunā, bet par piedāvāto naudu
varētu nopirkt citu saimniecību un vēl paliktu pāri.
Nu…
Nav runa par naudu.
Redziet, toreiz, kad tētis to vietu nopirka,
tas bija kas īpašs, ka melnajam piederēja tāda zeme. Saprotat?
-Jā. -Un es tur piedzimu un uzaugu.
Atvainojiet! Nezināju, ka tur uzaugāt.
Nē, es tur neuzaugu.
Vectēvs nomira, kad mācījos vidusskolā,
tāpēc tētis pārcēlās ar mums šurp un pārņēma saimniecību.
Mums ar to vietu saistās daudz atmiņu.
Var teikt, ka tā zeme ir mūsu ģimene.
Viņi nebūs apmierināti,
bet es varu uzrakstīt atteikuma vēstuli.
Mēs to jau izdarījām.
Un nu viņi draud īpašumu atsavināt.
Atsavināt?
Vai viņi ir valdības darbuzņēmēji?
Droši vien.
Vai jums ir vēl kāda informācija par Wott Management?
Pirmā dzirdēšana.
Internetā neatradu gandrīz neko.
Bet pag, vai atsavināšana tiešām nozīmē, ka viņi var mums samaksāt grašus
un padzīt mūs no pašu zemes?
Diemžēl tas ir iespējams.
Bet mēs to nepieļausim.
-Meitenes, viņi ir klāt. Ejam! -Ak dievs!
Opīt!
Jā, labi. Rāmāk! Rāmāk, lūdzu!
Paldies.
-Laipni lūgts mājās, opīt! -Un kas tad mums te?
Mammīt?
Nāc, lai kas tu būtu.
Parādīsim vectētiņam viņa jauno istabu.
Trīs, divi, viens.
Ko teiksi, tēt?
SVEICAM MĀJĀS OPĪT
Tai tur nav jābūt.
-Ko? -Nē, nē.
Tev patiks. Es pat jau iemēģināju.
-Ļoti ērta. -Nē.
Nav īstā vieta.
Ai, nē, nē. Gulta jāpārbīda.
-Tēt, beidz! Ko tu dari? -Tai te nav jābūt.
Ļauj man! Beidz! Nu taču! Beidz!
Varbūt viņš grib savu veco istabu.
Vai varbūt viņš var ņemt Džinijas istabu un viņa var gulēt pie manis?
Tas ir jauki, mīļā, bet zini?
Opītis netiks augšā pa kāpnēm. Tas nebūtu droši.
-Varbūt uzliec atskaņot plati? -Tiešām?
Gribi apsēsties?
Nu labi.
Kārtībā.
Labi?
-Vai tev ko atnest? -Nē.
-Labi. -Vai gribi uzdejot, opīt?
Lūdzu. Lūdzu.
Labi.
PIEZĪMES KĀPĒC WOTT DRAUD TRIPAS TĒTIM?
VAI TUR BIJA VĒL KĀDS?
RIČIJS FAIFS: KO MĒS ZINĀM?
-Viss kārtībā, izlūk? -Jā.
Es tikai apdomāju to, ko tu teici.
Ka varbūt Ričijs negrib atgriezties.
Ak, Hilde! Lūdzu, beidz!
-Lūdzu! -Bet ja nu tā nav?
Ja nu…
Ja nu viņš jau ir šeit?
Par ko tu runā?
Vai tev nekad nav sajūta, ka tevi kāds novēro?
Nu, vienkārši sajūta.
Nē.
Nu labi.
Ko tu vispār raksti?
"Kā būt bērnam."
Un tu?
4. NODAĻA ATGRIEŠANĀS PIE RIČIJA FAIFA
Ai, kārtējo rakstu par krabjiem.
Man likās - tās bija gliemenes.
Jā, gliemenes. Tā es teicu.
Jā, nuja.
Atvainojiet!
Sveiki! Kas jūs esat?
Esmu Hilde Lisko. Tas ir Donijs, un tas - Spūns.
Mēs panācām, ka jūsu priekšteci atlaiž par palīdzēšanu nolaupītājam,
bet ceram, ka ar jums sadzīvosim labāk.
Ja vien neesat notiesāts par noziegumu.
Tādā gadījumā jums vajadzētu apsvērt aiziešanu no darba.
Man tiešām patīk jūsu avīze.
-Tiešām? -Jā.
Es studēju bibliotēkzinātnes, tā ka… neparastas intereses.
Forši.
Kā varu jums palīdzēt?
Es meklēju informāciju par uzņēmumu Wott Management.
Internetā neizdevās neko atrast.
Dīvaini.
Pašķirsimies!
Džuniors domā, ka Wott pārstāvji cenšas aizbiedēt viņu no paša zemes.
Viņi esot uzspridzinājuši viņa transformatoru.
Un arī nonāvējuši viņa dzīvniekus.
TRANSFORMATORA SPRĀDZIENS GAISMA
Bet kas ir Wott Management? Un kāpēc viņi grib viņa zemi?
Viņi grib izmantot atsavināšanu, lai padzītu viņu no viņa zemes.
Kāpēc viņi to grib?
Kas vēl tur ir?
Tieši blakus ir smalka savrupmāja.
To sauc par Ketrinas Vudrafas savrupmāju.
Vai viņi grib nopirkt arī to īpašumu?
PILSĒTAS ĪPAŠUMS
Hilde! Ko tu dari?
Vai tev tagad nav jābūt klasē?
Tu esi tik gudra un tik apņēmīga.
-Bet tavas atzīmes ir tiešām… -Sūdīgas?
Tā gluži man nevajadzētu teikt,
bet es runāju ar taviem vecākiem.
Pagājušajā semestrī tu vairākas dienas nebiji skolā
un tavas atzīmes pasliktinājās.
Es zinu. Un apsolu, ka centīšos, lai tas neatkārtotos.
Interesanta vārdu izvēle.
"Apsolu, ka centīšos", nevis "apsolu, ka tas neatkārtosies".
Un, tā kā tu esi žurnāliste, es pieņemšu, ka tā teici ar nodomu.
Nu, es tevi vērošu.
Jā, direktore Kolinsa.
Vai jums viss kārtībā?
Ziniet, pēc svētkiem un visa pārējā…
Tētis saka, ka tiem, kuriem kāds tuvinieks ir cietumā, vajag īpašu atbalstu.
Ej atpakaļ uz klasi!
Ko tu dari?
Mācos.
Nē, nemācies vis.
Nupat noliku grāmatas.
Kāpēc noliki grāmatas, ja neesi pabeigusi pusdienas?
Ak kungs! Labi, Benedikt Kamberbač, es saprotu. Es meloju.
-Vai tu no kāda slēpies? -Nē.
Vienkārši…
Nezinu. Ir dīvaina sajūta te būt bez Ītana, saproti?
Īsti ne.
Nu, saproti…
es īsti neapzinājos, cik daudz draugu man nav, kamēr nenonācu te.
Džesika Faifa mani troļļo.
Viņa man sūta privātas ziņas, bet es viņu ignorēju.
Kāpēc tā ir troļļošana?
Tāpēc, ka esmu ar viņu runājusi kādas divas reizes.
Un otrajā reizē es viņai iegāzu pa seju.
Varbūt viņa grib ar tevi draudzēties.
Ak dievs, Hilde, paklau!
Es zinu, ka tu esi Pulicera balvas cienīga žurnāliste,
bet tu neko nejēdz no cilvēkiem.
Nē, es nedomāju, ka viņa grib draudzēties.
Nu…
varbūt es nepazīstu cilvēkus, bet es pazīstu tevi.
Un, pēc manām domām,
tu esi labākā, foršākā,
gudrākā māsa visā plašajā pasaulē.
Un ikviens būtu laimīgs būt ar tevi draugos.
Zini, ko es daru, kad nobīstos vai uztraucos?
Es metos līdz ausīm darbā.
Mani uzmundrina apziņa, ka, lai kas notiktu, esmu žurnāliste.
Neviens man to nav devis, tāpēc neviens to nevar man atņemt.
Un nav tā, ka tev nav draugu.
Tev esmu es.
Paldies.
WOTT MANAGEMENT PIRKŠANAS PIEDĀVĀJUMS
9.00 - NAV ATBILDES 10.00 - NAV ATBILDES
-Ak dievs, tas bija kā šausmenē. -Kāpēc tu mani bloķē?
Kāpēc tu centies man sekot?
Es centos tevi uzaicināt uz savu 16 gadu balli, bet nu man tas jādara personīgi
ar papīra ielūgumu kā deviņdesmitajos.
DŽESIKAS FAIFAS 16. DZIMŠANAS DIENAS KOAČELLAS BALLE
Jā, zinu, atbaidoši.
Mamma lika uztaisīt, lai varētu ielikt atmiņu albumā.
Tu mani aicini uz savu dzimšanas dienu? Kāpēc?
Šķiet, tava ģimene ir daudz darījusi manas ģimenes labā.
Bet paldies.
Paldies.
Zini, diez vai jelkad biju ar tevi tik ilgi runājusi.
Labi, es nemelošu. Kad tu te ieradies,
es nodomāju, ka tu centīsies pārņemt visu skolu.
-Pag, tu joko? Es? -Nezinu.
Man tiešām likās, ka tu varbūt domā, ka esi labāka par mums
tikai tāpēc, ka esi no Bruklinas.
Vienmēr esmu gribējusi aizbraukt uz Ņujorku.
Jā, Ņujorka ir vislabākā.
Labi. Ja atnākšu uz tavu dzimšanas dienu,
tu taču man neuzgāzīsi spaini ar cūkas asinīm, ko?
Nesaprotu, par ko tu runā.
Tas ir no filmas. Kerija?
Vienalga. Turklāt esmu veģetāriete.
Uz saredzēšanos?
Jā.
ĒRIHĀRBORAS ZEMNIEKU TIRGUS
IENĀCIET! ATVĒRTS
Kāpēc tu vispār gribi uz to pasākumu iet?
Vai zināji, ka 16 gadu balles tika ieviestas,
lai meitenes varētu sapucēties un atrast bagātus vīrus?
Tur tik daudz kas ir nepareizi. Pat nezinu, ar ko sākt.
-Lieliski. Tad nedari to. -Ko?
Nesāc.
Ko teiksi par šo?
Nē. Man vajag ko tādu, ko kaitinoša instagrama influencere publicētu
ar ziedu vainaga filtru vai ko tādu.
Tēma ir Koačella.
Saproti?
Būtībā - vāji maskēts iegansts, lai mazgadīgie varētu dzert un narkoties
vietā, kur medicīniskā palīdzība būtu jāgaida ļoti ilgi.
Redzi? Es teicu, ka Džesika grib draudzēties.
Jā, nezinu. Tik un tā šķiet dīvaini.
Kur tas vispār notiek?
Šķiet, kaut kādā smalkā namā.
Ketrinas Vudrafas savrupmājā.
Ketrinas Vudrafas?
Tajā savrupmājā blakus Tripas tēta saimniecībai?
Jā, labi. Uzskatīšu to par iemeslu ar sevi lepoties,
ka man nav ne jausmas, par ko tu runā.
Vai vari nosūtīt ziņu Donijam? "Man ir plāns…"
Nē.
Ņem!
Paldies.
Tātad ko mēs darām?
Ielavīsimies ballītē, lai noskaidrotu, vai Vudrafas savrupmājai ir sakars
ar to, kas notiek Džuniora saimniecībā.
Ballītē? Lai notiek!
Vai atradi kaut ko par Wott Management?
Sveika! Kā klājas tev?
Vai tev ir, nezinu, skolas darbi…
-Šķiet, bija skola. -…mājasdarbi…
tas, ko bērni… normāli bērni dara?
Vispār vēlāk es kopā ar Doniju un Spūnu iešu uz ball…
Kur tu vēlāk iesi?
Nekur.
Pie Donija. Pie Spūna.
Tur būs pieaugušie.
Pieaugušie.
Ak dievs, tu esi tik slikta mele! Kas tev padomā?
Labi, Iza. Rādi, ko nopirki!
Ak, mīļā!
-Oho! -Vai pielaikoji?
Jā.
Jā, es zinu, ka tā ir dīvaina un noteikti man neder
un audums ir absolūti briesmīgs.
Bet, nezinu, tajā kaut kas ir.
-Met! -Tēt, apklusti!
-Man patīk. -Beidz!
-Vai esmu pieļāvusi briesmīgu kļūdu? -Nē, neesi.
Zini ko? Pārtaisīsim Tev piestāv rozā stilā.
Kas ir Tev piestāv rozā?
Izvēlies! Rozā vai zaļu?
-Rozā. Jātaisa rozā, vai ne? -Rozā.
Labi, labi. Tātad šī ir paliela pusaudžu ballīte.
Tu nedrīksti dzert neko, ko neesi ielējusi sev pati.
Zini ko? Aizmirsti to!
Tu nedrīksti dzert vispār, labi?
Paliec dehidrējusies.
Nopietni - nekādu šķidrumu!
-Sarunāts? -Jā, sarunāts.
-Labi. -Ak dievs, tēt! Tev viss labi?
-Šķiet, tu uztraucies vairāk nekā es. -Zvani man, lūdzu! Labi? Zvani!
Zvani, ja kas notiek, ja vajag aizvest mājās. Zvani!
Vienkārši zvani man, sarunāts?
-Nekādu jautājumu, vienkārši zvani! -Labi. Labi.
Tēt, mēs agrāk dzīvojām Bruklinā.
Tu ļāvi man vienai braukt ar autobusu, kad man bija 13 gadi.
Jā, jā. Un vienmēr esmu to nožēlojis.
-Ko tu gribi pateikt? -Viss būs kārtībā, tēt.
Vai tu nevari mani vienkārši izlaist?
-Izpriecājies! -Ak dievs!
Ak dievs!
Tēt, viņa tiešām visu laiku bija pie telefona?
Izdari labas izvēles!
Ak dievs! Tēt! Kāpēc?
-Atā! -Es tevi mīlu, Iza!
Mēs tevi mīlam! Tu izskaties brīnišķīgi.
Un es nositīšu ikvienu, kurš uz tevi paskatīsies.
-Beidz! -Nē, piedod!
Es iemācīšu tev viņus nosist!
Jo tu esi stipra un spēcīga sieviete!
Jā!
Jā. Ak dievs! Kas tagad notiek?
Man likās - tu teici, ka nebūsim kostīmos.
Šis nav kostīms. Bet iemesls sarunas uzsākšanai.
-Sveika, Izij! Tu atnāci. -Ak dievs, Džesika.
Piedod! Es nezināju, ka viņi nāks.
Man vispār nevajadzēja viņai par to teikt.
Te nu tas ir. Cūkas asinis.
Nē, neuztraucies! Tas ir sīkums.
-Tiešām? -Jā.
Te visi domā, ka viņai ir deguns mākoņos.
Pagaidi mirklīti!
Tuvojas briesmas.
Sveiki, draugi! Vai nobildēsi mūs?
-Darīts. -Izpriecājieties, labi?
Nu tad ejam! Mums jāstrādā.
Nāc!
Nekur nav ne kabineta, ne dokumentu skapja.
Mums jānoskaidro, kam šī māja pieder
vai kāpēc šī zeme ir tik vērtīga.
Pag, skat! Kas viņš ir?
Nezinu.
Atvilktnes.
Draugi, skat!
Pag! Kas tur varētu būt?
Nē! Nē, paldies. Es tur lejā nekāpšu.
Bet mums jānoskaidro, kas tur ir.
Vai arī varam doties prom.
Tur varētu būt vesela krātuve ar slepeniem dokumentiem.
Vai arī ne.
Labi. Es iešu.
Pagaidi, Hilde!
-Ņem! -Paldies.
VIETĒJAIS IEDZĪVOTĀJS IET BOJĀ LIDMAŠĪNAS AVĀRIJĀ
Hallo! Tur kāds ir?
Kāds negrib, ka esam te lejā.
Draugi, vai dzirdat to skaņu? Draugi?
Draugi, palīdziet!
-Hilde! -Draugi!
-Nē, ko? Kas notiek? -Ejam! Aiziet!
Hilde, kas noticis?
Ko tu tur lejā redzēji?
Nedomāju, ka Ričijs Faifs ir Ērihārboras vienīgais noslēpums.
TIKAI AVĀRIJAS IZEJA SKANĒS SIGNALIZĀCIJA
IEDVESMOJOTIES NO JAUNĀS IZMEKLĒJOŠĀS ŽURNĀLISTES HILDES LĪŠAKAS REPORTĀŽĀM
Tulkojusi Aija Apse