EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
MOTELL
Paramedisinerne sier de er døde.
Et par i 30-årene. Sjekket inn i går kveld med sønnen.
- Hvor er han nå? - Fosterhjem.
Julian, kan du fortelle meg hva som skjedde den morgenen?
- Hva skjedde med foreldrene dine? - De døde.
Piggeple. Om du drikker te brygget på det, dør du.
Jeg gav dem teen.
Hvor er Julians ting?
Herregud. Hva slags foreldre drar på tur uten å pakke for ungen sin?
Gutten som er i varetekt. Jeg må vite hvor han er.
Jeg er moren hans.
Vent litt!
Hun vet ikke at han tilsto. Skal jeg si det?
Jeg ville ha ventet. La henne si hva hun vet først.
- Beklager at du måtte vente. - Har ingen gitt deg noe?
- Vil du ha en kaffe eller noe? - Nei takk.
- Når kan jeg møte sønnen min? - Vi tar deg med til fosterhjemmet etterpå.
Fosterhjem?
Det er bare midlertidig.
Beklager. Dette er bare... Jeg er veldig forvirret.
- Hva skjedde med Adam og Bess? - De ser ut til å ha blitt forgiftet.
Jeg forstår ikke. Av noen?
Vi trodde Adam og Bess var Julians foreldre.
Nei, de bor på eiendommen min. Iblant passer de på Julian.
De tok ham på helgetur til Niagarafallene. Han og Bess elsker hverandre.
Hva skjedde?
- Vet du at de ikke pakket for Julian? - Ja, de glemte bagen hans.
Adam og Bess er herlige, men de... De er distré. Jeg ringte dem om det.
Vi ble enige om at de skulle finne noe til ham på veien.
Greit, la oss ta en titt.
Vi finner noe som passer her.
Dette er åpenbart ikke din nåværende adresse. Oregon?
Nei, beklager, jeg må fornye det. Jeg bor rundt tre mil herfra.
- Nøyaktig hvor? - Ved hovedvei 4.
- Ved reservoaret? - Ved Osborn Road.
Jeg vil se ham nå.
Miss Walker, har Julian slitt med noen emosjonelle problemer?
Nei. Hvorfor spør du om det?
- Angst? Depresjon? - Nei. Han er et lykkelig barn.
Noe aggressiv oppførsel?
Jeg synes dere bør fortelle meg hva som skjedde.
Vi fant likene slik. Teppene... stillingene...
Det er ingen grunn til at Julian skulle gjort dette.
Noe skjedde. En ulykke, jeg vet ikke. Noe.
Han er en 13 år gammel gutt.
Miss Walker... Han har sagt det allerede. Han har tilstått.
- Tilstått hva da? - Å ha forgiftet Mr. Lowry og Miss McTeer.
Han lagde te av en plante. Den heter piggeple.
Han sier han visste den var giftig.
Vi har beviser som støtter det. Fingeravtrykk og overvåkningsfilm.
Jeg vil se ham nå.
Da hun nevnte hvor hun bodde, ble du litt satt ut.
Hovedvei 4, Osborn Road.
Det er ingenting på Osborn Road, bortsett fra ett sted.
Minst 30 andre mennesker bor der.
Det var en retreat som gikk konkurs på 90-tallet.
Så kjøpte noen det og prøvde å gjøre det til et utopisk samfunn eller noe.
Det kalles Mosswood Grove.
Det går bra.
Det går bra. Få se deg. Det går bra.
Det går bra.
Når de går tilbake til det rommet...
Det går bra. Du må høre på meg, OK?
OK? Det går bra, gutten min.
- Hva skjedde da du våknet på motellet? - Jeg ventet på soloppgangen.
Så våknet Adam og tok meg til frokostbuffeten.
- Kan du si hva du gjorde der? - Ja.
Jeg spiste frokost og gikk tilbake til rommet.
Hva med teen du lagde?
Jeg gikk tilbake til rommet.
Julian... Du sa til etterforsker Ambrose at du lagde to kopper te
og tok dem med til rommet. Stemmer ikke det?
Jeg husker ikke.
- Du husket det godt i går. - Det holder for i dag.
- Det er på tide å dra hjem. - Det går ikke.
Julian er under delstatens formynderi.
- Hva mener du? - Du må bevise at du er vergen hans først.
Tror dere det hjelper sønnen min å ha ham her en natt til?
Vil dere snakke med ham igjen, gjør det gjennom meg.
- Forstår dere? - Det er ikke din avgjørelse.
Det går bra.
Det er greit.
Tusen takk, Miss Walker. Om du har noen spørsmål...
La oss la dem være litt alene.
Hva var det for noe?
Du og jeg vet at vi ikke trenger hennes tillatelse til å prate med ham,
men hun trenger ikke å vite det ennå. Det gir oss en liten mulighet.
Husk hvem du er, OK? Husk.
Jeg skal få deg ut herfra.
Jeg er glad i deg.
Vi ses i morgen.
- Hva sikter dere ham for? - Forsettlig drap.
- På hvilket grunnlag? - Som nevnt har vi en tilståelse.
En tilståelse dere fikk frem uten en forelder der,
hvilket jeg vet at ikke kan legges frem. Denne saken er vås.
Sønnen din drepte to mennesker.
Hvorfor tror du Julian ville gjøre noe som dette?
Han er sprø, er det det du tror? Eller at han har blitt misbrukt?
Eller at jeg har pumpet ham full av Adderall og gitt ham søppelmat?
Eller kanskje han bare er ond?
Sønnen min er så langt hinsides noe du kan forstå, du aner ikke.
- Tuller du? Mosswood? - Vi tror det er der han vokste opp.
Herregud... Vel, det rimer. De raringene kan oppdra en sånn sønn.
Vi håper å få ransakelsesordre og ta en titt på bosituasjonen hans.
Hvorfor er det nødvendig?
I de fleste tilfeller med unge kriminelle begynner det med foreldrene,
og moren samarbeider ikke, og så er det dette stedet...
Har han blitt siktet?
Nei, ikke ennå.
La oss begynne med det. Vi har det vi trenger, ikke sant?
Ja, det har vi.
- Vi bør fortsatt dra dit. - Jeg forstår, men det er et vepsebol.
Sist vi var der, slo det tilbake på meg for ingenting.
Hvorfor det?
De vil være i fred, og det vil vi òg.
- Jeg vil ikke undersøke det nærmere. - Greit. Takk, sir.
Det går noen år, så er det noe nytt. En klassevenninne av Heather...
Hun begynte å henge med dem.
Hun konverterte eller hva du kaller det, og vi hørte aldri fra henne igjen.
- Virkelig? - Og så var det Kyle Cummings.
Kyle Cummings. En utmerket quarterback her fra Keller.
Han var sammen med ei jente der.
Han var der en natt, og neste dag hang han seg selv. Alle ble knust.
Ingen forutså det. Han var ikke typen. Fra en god familie, ikke rusproblemer...
Og en utmerket quarterback! Det var speidere her hver helg...
Pappa! Det er ikke poenget.
Folk var overbevist om at Mosswood-folkene hadde gjort noe.
Noen lokale banket dem opp, og de tok igjen.
Så det stemmer? Ungen er fra Mosswood?
Jeannie, jeg kan ikke prate om saker vi etterforsker.
Jeg lurte på når de ville savne meg. Det er hjemmefra. Et øyeblikk.
- Går det bra? - Ja...
Jeg har det fint.
Jeg liker ikke disse Mosswood-greiene. Jeg vil ikke at det skal åpne gamle sår.
Jeg klarer meg, pappa. Ikke vær redd.
Hvorfor kan jeg ikke slå opp med Caleb?
Jeg vil, men jeg kan ikke.
Jeg vet ikke. Kanskje fordi du ikke takler å være alene.
Han sitter bare der og tenker på meg hele dagen.
Hvordan skal jeg slå opp med det?
Se.
Velkommen til Mosswood hippieby. Hva tror du de gjør der nede?
- Har masse sex? - Økologisk sex.
Økologisk patchouli-sex.
Sophie sa at de faktisk mener alvor. De går inn i dyp transe.
De hypnotiserer deg til du ikke vet hvem du er lenger.
Så sier du: "Ja, mester. Hvordan kan jeg tjene deg, mester?"
Gud, så ekkelt!
Hva de enn gjør der nede, er det nok mye mer interessant enn noe vi gjør.
- Vi går. - Hva mener du?
- La oss snike oss ned. - Mener du det?
- Ja, absolutt. - Herregud, jeg elsker deg!
Jeg ville høre om livet i samfunnet.
- Hvordan er en vanlig dag? - Det er ingen vanlige dager.
- Vel, når våkner du? - Når sola står opp.
Så denne fyren blir ikke bare liggende og sove?
Jo, jeg pleier å sove inne. Iblant sover jeg ute, om det er varmt.
Skal du ikke spørre meg om mamma? Er det ikke derfor du er her?
Greit.
Lager hun mat til deg? Lager hun frokost?
- Iblant. - Og du kommer overens med henne?
Jeg prøver bare å... se om du kan si noe som kan hjelpe deg.
- Det er alt. - Alle utenforstående er like.
- Er jeg en utenforstående? - Alle er det her ute.
- Hva er en utenforstående? - En utenforstående...
...lover deg ting før de i det hele tatt kjenner deg.
Er det noe moren din har sagt deg?
Mamma kan lese tanker.
Hun har sagt alt om deg.
Ba hun deg forandre historien din?
Jeg vil ikke snakke mer.
POLITI
Vera Walker... Født i Øst-Texas i 1976.
Flyttet til Dallas på 90-tallet og jobbet for et firma kalt Interlogica i to år.
- Er det en teknologigreie? - Jeg vet ikke.
Så dukket hun opp i Ashland i Oregon, der hun jobbet for en veldedig organisasjon.
Så ingenting de siste 15 årene.
- Ikke noe rulleblad? - Ingenting. Ikke engang et kredittkort.
- Godt jobbet. - Hun er et spøkelse.
Angående formynderskap for den mindreårige, Julian Walker.
- Hvem er til stede i retten? - Vera Walker, moren hans.
- Kan forsvaret melde seg? - Matias Lorcas, barnets advokat.
Takk. Og du har fødselsattesten?
Takk.
- Og bostedsattest, hvor er det? - Unnskyld?
Jeg fikk ikke beskjed om det.
Jeg må vite hvor barnet bor, hvor han går på skole...
Vi bor i Osborn Road 90. Han er født der og har bodd der hele livet.
Hvor går barnet på skole?
Han får hjemmeundervisning.
Da må dere være registrert som hjemmeskole. Hvor er dokumentasjonen?
Jeg skjønner ikke hvorfor du trenger det.
- Ingen sa jeg måtte... - Fordi det kreves.
Når du har de rette dokumentene, skal vi gå gjennom saken. Neste!
Sønnen min holdes i et fosterhjem med folk han ikke kjenner.
Han er livredd og vil hjem.
- Miss Walker... - Og jeg er moren hans.
Jeg skjønner deg, og jeg vet hva sønnen din er tiltalt for.
Og ærlig talt har jeg mer tillit til fosterhjemmet nå enn til deg.
Kom tilbake når du er forberedt. Neste sak. 4565.
4565...
Jeg kan ikke fortelle deg det. Nei. Det er ikke det jeg sa. Hør her... Vent.
En fyr fra avisen vet vi skal sikte Julian Walker
og vil ha det bekreftet. Han spør om han er fra Mosswood.
Faen.
Si: "Ingen kommentar".
Ingen kommentar. Det er alt jeg har. Ingen kommentar.
Jackie føler ikke smerte. Nei, det gjør hun ikke.
Faen! Helv...
Hva i helvete gjør de?
Vi er lei for det. Vi vet vi ikke skal være her.
- Vi er lei for det. - Det var en tabbe. Vi drar.
Marin...
Kom og sett dere med oss.
Mamma?
Jeg innser at det ikke er noen grunn til at du skal stole på meg.
Så jeg tenkte at i stedet for at jeg stiller deg spørsmål...
...kan du spørre meg. Om hva du vil.
Hvorfor har du skjegg?
Jeg har en vek hake.
Med skjegget føles den større.
Jeg tenkte folk ville respektere meg mer.
- Hvor er du fra? - Herfra. Keller. Jeg vokste opp her.
Skjønt nå bor jeg cirka fire timer østover herfra, i Dorchester.
- Så hvorfor er du her? - Fordi...
- Jeg bryr meg om hva som skjer med deg. - Hvorfor det?
Da jeg var et par år yngre enn deg...
...kunne ikke mamma ta vare på meg lenger.
Hvorfor det?
Hun...
Det var en ulykke.
Døde hun?
Nei.
Men jeg måtte bo et annet sted.
Det lignet på dette stedet. Det var et fosterhjem.
Hadde du mareritt?
Det hadde jeg.
Hva med deg? Har du det?
Ja.
Hvordan er dine?
Det er en ting... på rommet mitt som...
...som går med hette, så jeg kan ikke se ansiktet.
Den kommer etter meg, men jeg kan ikke røre meg. Jeg prøver, men kan ikke.
Den kommer bort til meg og lener seg ned...
...og den legger hånda si...
...her...
Inni meg.
Med barn kan traumatiske hendelser bli til mareritt,
fordi det hjelper dem å behandle noe fryktelig som har skjedd dem.
Som en hettekledd figur som kommer inn på rommet og rører ham, og han er lamslått.
Og hva betyr det?
Psykisk eller fysisk mishandling. Kanskje begge.
Dette er Danny Spaulding, registrert eier av bilen ofrene kjørte i fra Mosswood.
Han har rulleblad. To grove tyveri.
Han er på sexforbryterlista og sikkert fortsatt i Mosswood.
Poenget er at vi ikke vet hvem som er der eller hva som foregår på innsiden.
Om pressen tar tak i dette, vil du ikke være den som ikke fulgte sporet.
Tror du det er verdt det?
- Jeg tror vi må gå inn, sir. - I morgen.
Greit. Jeg ringer dommer Cervini.
Hei.
Hva sier du til en fisketur i morgen tidlig?
Vel...
I morgen passer ikke så bra, men jeg tar det gjerne senere.
Klart. Kanskje du bør bruke noen av de feriedagene dine på ferie?
Ja. Jeg bør nok det.
- Men plikten kaller, så... - Vel, si ifra. Jeg er her.
- God natt. - Ja, god natt.
UKJENT NUMMER
Gud...
- Hallo. - Du har snakket med sønnen min.
Du så ham to ganger uten advokat eller å si ifra til meg.
Jeg prøvde bare å bli kjent.
Du har gått for langt, og jeg klager til dommeren.
Miss Walker, jeg forstår at han har hatt en ukonvensjonell oppvekst.
Jeg skjønner ikke at å bli oppdratt blant natur og kjærlighet er ukonvensjonelt.
Da er han heldig.
Jeg antar du kommer om noen dager for å evaluere oss.
Det er alltids en mulighet.
Uansett hva du tror du finner her, kan jeg si her og nå at du tar feil.
Jeg håper det.
Stol på meg, etterforsker... Jeg vet hvor monsteret er.
COLDBY KONFERANSESENTER
De kommer nok til å prøve å få alt til å se så skikkelig ut som mulig.
Så vi bør holde øynene åpne.
- Går det bra? - Ja.
Jeg vet ikke. Det høres fornuftig ut. Du ofrer det som holder deg tilbake.
- Slutt. - Hva?
Du stirrer.
- Han stirrer på meg. - Hva så?
- Marin, det er moren din sitt. - Ja, nettopp. Vekk med det.
- Keller-politiet. - Følg meg.
Miss Walker...
Dette er alle beboerne av Mosswood Grove. Vi står til tjeneste.
Dette er en ransakelsesordre for å ransake rommene til Julian Walker,
Adam Lowry og Bess McTeer.
- Er dette alle? - Ja.
Takk, alle sammen. Gå tilbake til jobb.
Jeg misforsto. Du bor ikke bare her, du styrer stedet.
Vi har ikke hierarkier som dere, førstebetjent.
Bare betjent.
Følg meg.
- Dette må være hardt for alle. - Så klart.
Følg meg.
Er dette Julians rom?
Kan dere vente ved døren mens vi leter?
Takk.
- Hvem deler rom med ham? - Jeg. Ingen her har privat soverom.
- Hvor er de andre barna? - Det er ingen andre barn her.
Vi fokuserer på arbeidet vårt.
- Er dette Julians bag til turen? - Ja. Vær forsiktig.
- Hvor er Julians far? - Han er ikke med i bildet.
Hva med Danny Spaulding, med bilen? Bor han fortsatt her?
Ja. Hvorfor spør du?
Han er straffedømt, på sexforbryterlista,
og han bor med en mindreårig, så det er en rimelig ting å spørre om.
Mosswood er et fristed. Vi avviser ingen.
Alle som følger reglene våre kan bli, uten spørsmål.
Mødre er vanligvis bekymret for sånt. Er du bekymret?
Danny har forvandlet seg selv gjennom arbeidet.
Samfunnet hadde avvist ham, vi foretrekker å hjelpe ham.
Folk fortjener en ny sjanse.
Får vi se det området? Hva er det, forresten?
Det er hagen vår.
- Lever dere på det? - Vi dyrker det meste vi trenger.
Mamma er...
Jeg vet ikke... Hun fikk meg for tidlig, og hun er bare irritert.
Hele eksistensen min er en enorm festbrems for henne.
Det er noen jeg vil du skal møte. Vil du bli med?
- Ja. Klart. - Jeg tror vi bør dra, Marin.
Bare gi meg et øyeblikk.
Marin...
Det var her Bess og Adam sov. Dette er tingene deres.
Vi brenner alt dere ikke vil ha.
- Jeg liker halskjedet ditt. - Takk.
Bess hadde et nesten helt likt halskjede på bildene i hovedhuset.
- Du stjeler ikke fra de døde, gjør du? - Nei. Hun ga det til meg.
Når var det?
- Før hun dro. - Det er en spesiell gave.
Hvorfor gjorde hun det om hun bare skulle bort noen dager?
- Etterforsker. - De skulle ikke komme tilbake, vel?
Jes...
Vi må snakke.
Jeg tror vi er ferdige her.
Vera. Vi ble nettopp ferdige...
- Så? - Fyren ved sovesalene...
Han med hestehalen. Jeg så ham på motellet da vi pratet med manageren.
Vera må ha visst noe før hun kom til stasjonen den dagen.
Bess McTeer ga fra seg halskjedet like før de dro, uten bagasje for Julian...
- Jeg tror ikke de tenkte å komme tilbake. - De rømte.
Takk.
Hele turen til Niagarafallene er en bløff.
- Fant dere det dere lette etter? - Det er aldri det man forventer.
Bare gå videre.
Jeg er nysgjerrig på Bess og Adam. Hvor lenge har de bodd her?
Adam bare noen måneder, Bess siden tidlig i 20-årene.
Arbeidet har forandret henne helt. Jeg har sett det selv.
Når du snakker om arbeidet, hva betyr det egentlig?
Det er lettere å oppleve enn å forklare.
Vi har alle en skygge. Alt det gode og vonde inni oss som vi prøver å skjule.
Vi lyser opp den skyggen.
Du møter deler av deg selv du ikke visste var der.
Det er ikke for sarte sjeler, men det er givende. Mektig.
Det lærer deg å stole på deg selv.
Tekst: Audun Bie