Hvorfor kan jeg intet huske?
Hvordan har du det i dag?
Tapetet på væggen lignede en dollarseddel.
Det var overalt.
De modtager Deres dom om to uger og kan ikke appellere.
Retten er hævet.
Vi har lige fundet bilen, Mason Tannetti så på gerningsstedet.
Den er meldt stjålet sidste uge i Trenton.
To passagerer, sikkert misbrugere.
Pigen blev gravid.
Hun ville kalde barnet Winter.
Men J.D. ville ikke være far.
Du bliver ikke vigtig af at være gravid.
Heller ikke af at gå ud foran en bil.
Tod, det her er Cora.
Vi har snakket om at arbejde sammen om et projekt.
Jeg kan ikke få vejret. Mit hjerte...
Du er okay. Det hele skal nok gå.
Pillen! De har forgiftet mig!
Kommer du?
Cora, kommer du?
Hjælp mig! Træk vejret!
Det var Phoebe hele tiden.
Jeg prøvede at få hende med hjem.
Jeg vidste, der ville ske noget. Jeg vidste det.
Det er ikke din skyld.
-Jeg burde have stoppet det. -Det er ikke din skyld.
Det var ikke Frankies skyld. Han prøvede at redde hende.
Jeg slog ham ihjel.
Og det, der skete senere?
Arrene på dine arme? Manden med masken?
Det ved jeg ikke.
Jeg vil finde et vidne, der var der.
Nu har vi et motiv, og du har et forsvar.
-Kom så. -Det skal nok gå.
Hvorfor er det nødvendigt?
Har her været skillevægge?
-Hvad med tapet? -Nej.
Det har set sådan ud, siden jeg kom til.
Jeg har talt med hans kone. Tod Richter døde for to år siden. Nyrekræft.
Han kan stadig være den maskerede mand.
Den 5. juli, to dage efter det i kælderen,
tog Richter og konen til Caribien for at forny deres ægteskab.
-De blev der en måned. -For fanden. Okay.
Det er sidste chance.
Måske dræbte de to fyre Lambert, fordi han vidste noget.
Jeg undersøgte det. Bilen blev stjålet i Trenton.
Jeg bad dem i betalingsbåsen scanne nummerpladen.
Godt.
-Tak. -Det var så lidt.
Lad mig høre.
Jeg kan ikke huske noget.
Stor pige.
Masser af dna i kælderen. Intet tilhører Cora Tannetti.
Men vi fandt et dna-match på liget.
Det er faktisk Phoebe Lacey.
Det er ikke tilstrækkeligt, men vi skal nok finde noget.
Tak.
Betalingsbåsen har noget.
I Albany kender de ham til højre. Daniel Burroughs kaldet Duffy.
-Adresse? -Nej.
Duffy lejede en vogn til 15 for to dage siden på sit MileagePlus-kort.
-Lad os eftersøge ham. -Det har jeg også ordnet.
Hold øje med en hvid varevogn.
Nummerpladen er 7G6024. Den er sidst set ved 3342, Route 9.
4-5 er på vej.
Den mistænkte er gået ind i en butik. Der står American Medical Clinic.
Er han der endnu?
Ja. Og jeg ved ikke, hvad der sker.
Jeg venter på forstærkninger.
For fanden da.
Det er en privat forretning.
Okay.
Hvilken slags forretning?
Jeg sagde lige, du skulle skride.
Okay, de damer. Bussen kører nu.
Duffy?
Daniel Burroughs?
-Mistænkte ramt! -Til venstre!
-Røm klinikken! -Modtaget!
-Området er sikret! -Det samme her!
Central, der er affyret skud. Broadway og Division.
Du tager pigerne med på klinikkerne.
De får recepter, og du kører dem til apotekerne.
De får 50 dollar, og vi får glasset.
-Hvem udskriver recepterne? -J.D.
-Han havde autorisationsnumrene. -Hvorfor slå ham ihjel?
Jeg har ikke dræbt nogen. Det var Duffy.
Han blev nervøs.
J.D. blev hentet, og hans dame blev knaldet.
Han troede, J.D. ville stikke ham.
-Okay. Og så... -Han lyver.
-Hvem hyrede dig? -Hvad?
-Til at dræbe J.D.? -Det var ikke mig.
Var det en fra Beverwyck Club?
-Hvor? -Harry.
Vi er færdige.
Fik du nogle spor angående Cora Tannetti fra den mistænkte?
Nej.
Tre læger. Californien, Texas og Ohio.
De fik alle stjålet deres ID i sidste måned.
Mere har jeg ikke.
Du fik knaldet en lokal narkoring.
Det kan man godt være stolt af at ordne på en tirsdag.
Jeg er ked af, det med Tannetti ikke blev til noget.
Det var godt politiarbejde.
Der er en sammenhæng.
Det må der være.
Jeg leder stadig.
Jeg troede, at de to fyre ville være den manglende brik.
Det var de ikke.
Og jeg...
Vi gennemgår det hele igen. Der skal nok dukke noget op.
Hvorfor kan vi ikke bare fortælle dommer Baird, hvad der skete?
Uden et vidne holder din historie ikke vand.
-Dommen bliver afsagt i morgen. -Jeg ved det godt.
Jeg er ked af det.
Tannetti. Du har en gæst.
Jeg troede ikke, du kom.
Din far overbeviste mig.
Jeg vil sige, hvad der skete med Phoebe.
Ja?
Jeg tog hende med ud den aften, og jeg fortryder det ikke.
For hun mødte en dreng og blev forelsket.
De dansede. Og gik i seng med hinanden.
Og hun døde i hans arme akkurat, som hun ønskede det.
Du er ækel.
Jeg har aldrig set hende lykkeligere end den aften.
Phoebe blev begravet i skoven. I jorden. Alene.
Var det hendes ønske?
Hvorfor ringede I ikke til politiet, da vi ikke kom hjem?
Hvorfor ledte I ikke efter os?
Vi troede, I var stukket af.
Tror du ikke, jeg hørte jer hviske om Florida?
I planlagde jeres flugt, som var jeg et uhyre.
Du vendte Phoebe mod mig.
Vi ville bare leve vores liv. Ikke andet.
Og se nu, hvad du har gjort ved dig selv.
Jeg er mere fri nu, end jeg nogensinde var hos dig.
Cora Tannetti dræbte fuldkommen uprovokeret en fremmed.
Der er ingen grund til ikke at give hende den strengeste straf.
Ønsker Deres klient at tiltale retten?
Nej, høje ret.
Jeg vil give alt for at vende tilbage og gøre det om.
Jeg er ked af, jeg tog Deres søn fra Dem.
Jeg er ikke morder.
Sådan er jeg ikke.
Men nogen tog min søster og begravede hende i skoven,
og de spærrede mig inde i månedsvis.
Jeg ved ikke, hvad de gjorde mig, og de er på fri fod.
-Mrs. Tannetti... -De er stadig på fri fod.
Jeg forstår godt, at det er et følelsesladet øjeblik,
men De frasagde Dem retten til en retssag.
Jeg kan ikke tage Deres ord i betragtning.
Skønt den tiltalte erklærede sig skyldig og udviser anger,
er det svært at se, hvordan hun skal rehabiliteres.
For at lade retten ske fyldest for ofret og hans familie
idømmer jeg tiltalte, Cora Elizabeth Tannetti
mindst 30 års fængsel.
Retten er hævet.
Rejs jer.
-Harry. -Ja?
Kom til middag hjemme hos os i aften.
Jeg laver ossobuco.
Ellers tak.
Smut du bare.
Det er den fjerde grill, de har stjålet.
-Hvem? -Junkierne.
Hvor ved du det fra?
Hvem ville ellers stjæle en grill fire gange i træk?
Kan du beskrive den for mig?
Ja, det er en Napoleon. Rustfrit stål med et ekstra blus.
Et ekstra blus.
Hej.
Hejsa, skat.
Hej med dig.
Han er så stor.
Der er du.
Se her. Jeg kan gøre det sidelæns.
-Du kan gøre det, som du vil. -Jeg kan også gøre sådan. Se.
Hans lærer siger, det går godt i skolen.
Han er god til at stave og skriver fint.
Men han vil ikke høre efter.
Jeg syntes, det lød bekendt.
-Far. -Det er fint.
Var det en god idé at tage ham med?
Jeg vil ikke såre ham mere, end jeg allerede har gjort.
Det er en god idé. Han har brug for sin mor.
Men hvis det er lettere at komme videre. For ham. For jer begge to...
Vi kommer igen i næste uge. Og hver torsdag efter det.
Det er vores plan.
Okay?
INGEN ADGANG - GERNINGSSTED
Miss Beecham? Jeg er kommissær Harry Ambrose.
Det må være Winter?
-Jeg hedder ikke Beecham nu. -Maddie Beecham?
Du var svær at finde.
Men der findes kun ét barn mere ved navn Winter i fødselsregistret.
Det er oppe i Buffalo, så jeg ville prøve her først.
Hvad kan jeg gøre?
Du har været eftersøgt.
Hvorfor rejste du og ændrede navn?
-Jeg var i et usundt forhold. -J.D. Lambert?
Du var i Beverwyck Club den 3. juli 2012, miss Beecham.
Du var der med Cora Lacey og hendes søster, Phoebe.
Hvad kan du huske fra den aften?
J.D. og jeg skændtes, og jeg gik før alle de andre.
Næste morgen tog jeg bussen til min kusine i Vermont.
Jeg ville væk fra ham.
Hørte du nogensinde fra J.D. igen?
Han... blev ved med at ringe.
Han truede mig og sagde, at han ville finde mig.
Så bad han om forladelse og ville have mig med i en "plan".
Hvilken slags plan?
Han solgte oxy.
J.D., der sælger piller...
Begyndte det efter den aften?
Det er hos lægerne.
-Dr. Strauss, tak. -Hvem taler jeg med?
Kommissær Ambrose fra Dorchester i New York.
-Jeg ser, om han har tid. -Tak.
DOMMER DIANA BAIRD
-Tak. -Tak skal De have.
Dav, Harry.
Jeg håber, du kan genkende stedet.
Jeg har ret til min advokat.
-Kom med udenfor. -Nej, jeg vil ikke...
Det er okay.
Værsgo. Se dig omkring.
Hallo?
Far? Jeg har brug for din hjælp.
Der er sket noget forfærdeligt.
Hvor er du?
I Beverwyck.
Hvad?
Det ved jeg godt. Vent der, jeg kommer om lidt.
Hvad er der?
Frankie?
Far.
Er du okay?
Det var ikke mig.
Hvad skete der?
Det ved jeg ikke. Hun fik vist et hjerteanfald.
Jeg gav hende hjertemassage, men hun... knækkede bare.
Hun har en puls.
Ja. Hun gik amok. Hun angreb Frankie og mig.
-Hvem er han? -J.D. Han er... en ven.
Hun skal på hospitalet.
De giver politiet besked.
-Det var et uheld! -Ja?
Vil du overbevise dem om det?
Gør du det, siger jeg, hvad der skete.
Og hvad skete der?
Din søn var dybt begravet i en meget syg pige,
og de var skæve på piller, da hun døde.
Måske var det et uheld. Måske ikke. Men det ser ikke godt ud.
Tag hjem.
-Tag bilen, og kør lige hjem. -Hvad vil du gøre?
Kør med dig.
Nu.
Det er godt nok.
Forsvind herfra. Jeg tager mig af resten.
Så siger vi det.
-Hun skal væk. -Det går ikke.
Aflever hende på hospitalet.
Skal hun sladre til politiet om i går?
Hvad vil du så stille op med hende?
Åh gud.
Kig væk. Jo mindre du ved, desto bedre.
Gør ham klar.
-Til hvad? -Du flyver tilbage til LA.
Lad os få dig vasket. Kom så.
Hvordan har du det i dag?
Rolig. Det er okay.
-Hvad laver du her? -Jeg kigger forbi.
Jeg vil sikre mig, at alt er godt her.
Og så vil jeg bede dig om noget.
En tjeneste.
-Stadig ingenting? -Nej.
Den stakkels pige.
De stakkels forældre.
Når hun er kommet sig, sætter jeg hende af et sted.
Måske husker hun intet.
Og hvis hun gør?
Hvad kan du huske?
-Jeg beder dig. -Fortæl mig, hvad du husker.
Er du okay?
Hvor er jeg?
Autorisationsnumrene tilhørte alle sammen dr. Belmonts kollegaer.
J.D. afpressede ham al den tid.
Det var dig.
Jeg kan huske dine øjne.
Jeg ved, du gjorde det for din søn.
Jeg er ked af det.
Jeg tager hende. Tak.
Da jeg først afhørte dig på stationen...
Måden, du bebrejdede dig selv på.
Jeg indså, at det virkede bekendt.
For jeg gør det samme.
Sagen er den, at...
...hvad folk gjorde mod os, da vi var unge...
Det er ikke vores skyld.
Jeg ved, vi ikke gjorde noget galt.
Men alligevel...
...ved jeg ikke, hvad jeg skal gøre.
Han efterlader hende i en gyde i Poughkeepsie,
som var hun en affaldssæk.
Fra det øjeblik fortsætter Cora sit liv
i den tro, hun både er afhængig af heroin
og ansvarlig for sin søsters død.
På trods af alt det... På trods af mishandlingen
af Patrick Belmont, J.D. Lambert og hendes egen familie...
...giver hun så op?
Nej.
Hun bliver stoffri. Hun bliver gift.
Hun får en smuk søn.
Hun lever et normalt liv uden vold og har glemt sin fortid.
Indtil hun en dag på stranden med sin familie...
...ser Frankie Belmont sidde på et håndklæde ved siden af.
Og så vender minderne tilbage.
Dette er et unikt øjeblik for mig, mens jeg har bestredet dette hverv.
På baggrund af de nye beviser vurderer jeg, Cora Tannetti
handlede under stærk sindsbevægelse.
Jeg reducerer hermed afgørelsen fra en dom for overlagt mord
til en dom for uagtsomt manddrab.
Og frem for at sidde fængslet
skal mrs. Tannetti overføres til en sikret psykiatrisk klinik.
Hendes sag vurderes hvert andet år, og hun sættes fri,
hvis det fastslås, hun ikke mere er til fare for sig selv eller andre.
Rejs jer.
-Hvad? -Jeg er stolt af dig.
Du ser glad ud. Måske...
Ja.
Jeg er sikker på, at du kommer ud om to år.
Jeg kommer på besøg
og sikrer mig, de behandler dig pænt.
Alt bliver godt igen.
Tak.
Vi er meget glade for afgørelsen.
Mrs. Tannettis handlinger
skyldtes ikke et ønske om at skade, men et psykologisk traume.
Vi vil sikre os, hun får en passende pleje
og kommer på fri fod igen.
Familien Tannetti skal have plads og tid
til at forholde sig til udviklingen.