‫בפרקים הקודמים של "לאודרמילק"‬
‫האנקי קלוקו מת,‬
‫והחוב שלנו ייקבר איתו לנצח.‬
‫חבר'ה, טוני לא הרג אף אחד.‬
‫- זה אני. - מה אתה?‬
‫הרגתי אותו. עשיתי את זה בשבילכם.‬
‫אני מקווה שזה יישאר בחדר הזה.‬
‫- מתקשרים למשטרה, כן? - בהחלט.‬
‫שתית, אדוני?‬
‫מה? לא.‬
‫אני רוצה לראות את המסמכים שלך.‬
‫בסדר.‬
‫אני אלך לתא הכפפות שלי‬
‫ואביא לך אותם.‬
‫היי! אתה!‬
‫זאת אומרת... שמענו שעצרו אותך.‬
‫קשה מאוד להוכיח רצח בלי גופה.‬
‫והסתרתי אותה ממש טוב.‬
‫אני לא מבין.‬
‫איך זה שהילד הזה עדיין מסתובב חופשי?‬
‫הוא הודה ברצח מול 12 אנשים.‬
‫כן, טוב, להלביש על מישהו רצח זה לא כל כך פשוט.‬
‫זה כן! זה ממש קל.‬
‫יש לך 12 אנשים שיעידו‬
‫בבית המשפט שהוא הודה.‬
‫אחד עשרה. אני לא רוצה להיות מעורב.‬
‫כן, טוב, אבל אני אהיה כן.‬
‫אתם לא העדים הכי אמינים.‬
‫מה זה בדיוק אומר?‬
‫לרובכם יש רישומים פליליים.‬
‫אתם מכורים ואלכוהוליסטים‬
‫או שנעצרתם על זנות.‬
‫מה? מעולם לא!‬
‫אני לא מדבר עלייך.‬
‫מצטער, אבל עד שנמצא גופה או שהבחור הזה‬
‫יכנס לתחנת משטרה ויודה בפנינו,‬
‫זה רק מקרה של אדם נעדר.‬
‫השוטר "מבט מצועף" צודק.‬
‫לכולנו יש עבר מפוקפק.‬
‫המילה שלנו לא טובה דיה לבניית תיק רצח.‬
‫מה נעשה?‬
‫איני יכול לשבת בחדר עם הרוצח המצמרר,‬
‫מקולי קאלקין עם מבט המוות.‬
‫בדיוק.‬
‫אסור שאיזה רוצח יסתכל עלינו.‬
‫זה ידפוק את הכול.‬
‫השאלה היא... מי יהיה גבר ויתמודד עם זה?‬
‫אני משער שזה ייפול עליי.‬
‫אז אתה תגיד לו שהוא לא רצוי?‬
‫לא, אשנה את זמן הפגישות ולא אומר לו.‬
‫אז, אני רוצה להודות לכולכם‬
‫שעזרתם לי עם "דארטגייט",‬
‫ומאז, אני...‬
‫אני מרגיש די טוב. ממש טוב.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫בפעם הבאה, כשתחשוב‬
‫לקחת משקה, דבר עם מישהו.‬
‫תיפטר מהטלפון הזול, כן?‬
‫לפני שנסיים, אני רק רוצה לומר‬
‫שזה זמן הפגישות החדש מעכשיו.‬
‫תודה שהתגמשתם בעניין.‬
‫אני חושב שזה חשוב, הרבה דברים קרו,‬
‫אבל אנחנו צריכים לדבוק ביחד,‬
‫ואנו צריכים להתרכז במה שאנחנו מנסים...‬
‫היי.‬
‫סיסקו.‬
‫- נוכח. - כן?‬
‫כי להיות נוכח זה לא רק הנוכחות שלך.‬
‫זה טוב.‬
‫שמעת מה אמרתי?‬
‫כן. אמרת, "להיות נוכח‬
‫"זה לא רק הנוכחות שלך."‬
‫אתה רושם הערות?‬
‫- אחי, זו תקיפה. - באמת?‬
‫מה זה בכלל "לאודרמילק אמר"?‬
‫זה חשבון הטוויטר שלי.‬
‫למה השם שלי מופיע בו?‬
‫כי פתחתי אותו‬
‫כדי לתעד את כל הדברים הנפלאים שאתה אומר בקבוצה.‬
‫אתה מצייץ דברים שאני אומר פה?‬
‫זו הפרה ברורה ובוטה של מדיניות האנונימיות שלנו!‬
‫אני משתמש רק בשם של לאודרמילק, והוא רשום כמנהיג‬
‫באתר "החברים הפיכחים", אז תסתום, נמושה קטנה.‬
‫לא, נמושה קטנה צודק. אלו פגישות פרטיות, בסדר?‬
‫מה שנאמר בחדר הזה צריך להישאר פה.‬
‫אני לא מפרסם עניינים אישיים של אנשים,‬
‫רק טעימות מחכמתו של לאודרמילק.‬
‫חכמתו של לאודרמילק? זה אוקסימורון.‬
‫הציוץ משבוע שעבר צוייץ מחדש 800 פעמים.‬
‫- לא כזה מטופש. - 800?‬
‫מה, זה הרבה?‬
‫כן, זה לא רע.‬
‫יש לחשבון כמעט 2000 עוקבים.‬
‫מאגסי, פשוט תדבר. זו לא כיתה. אתה לא צריך...‬
‫בסדר, בסדר. תקשיבו.‬
‫אני לא פסיכיאטר מומחה להתמכרות,‬
‫אבל אם זה עוזר ליותר אנשים‬
‫מאלה שבחדר הזה, זה דבר טוב, לא?‬
‫זאת אומרת, למה לא לעזור... לאלפים?‬
‫במקום ל-12?‬
‫טוב, אני משער שאם לאף אחד אין לזה התנגדות,‬
‫וסיסקו לא מפרסם שם דברים אישיים...‬
‫אבל אם זה יעלה, תוכל לומר להם‬
‫שאני רווק, יש לי גבות מהממות,‬
‫ואני מעריץ שרוף של ה"פיטסבורג פנגווינס".‬
‫אחי, עכשיו אמרתי שאין פרטים אישיים שם.‬
‫זה על לאודרמילק, ורק על לאודרמילק.‬
‫למה אתה בטלפון שלי?‬
‫אני מסתכל על השטות של סיסקו בטוויטר.‬
‫אני... לא ידעתי שאני אומר כל כך הרבה דברים אינטליגנטיים.‬
‫"אם אתה אלכוהוליסט ואתה לוקח משקה,‬
‫"לצורך המניין, אתה דביל."‬
‫אתה בטוח שזו לא מאיה אנג'לו?‬
‫לעזאזל. סיסקו... הוא כתב "לצורך המניין."‬
‫זה "לצורך העניין."‬
‫עכשיו מישהו יחשוב שאני אידיוט.‬
‫תראה את זה.‬
‫קניתי לך אוזניות "שינולה".‬
‫מאיפה יש לך כסף לאוזניות "שינולה"?‬
‫אין לי. אבל אני יודע שאתה אוהב אותן כל כך‬
‫כי יש לך פטיפון,‬
‫וידעת שמייצרים אותן בדטרויט,‬
‫והם משלמים די טוב לעובדים,‬
‫אז חשבתי שזה יהיה משהו...‬
‫הנה.‬
‫היי!‬
‫אני רואה שקיבלת את ה"וויטמיקס" ששלחתי לך.‬
‫אתה יודע מה זה, נכון?‬
‫זה הקדילאק של המערבלים, אדוני.‬
‫תראה, אם זה סוג של ניסיון עלוב לכפר,‬
‫אולי תתמקד במישהו אחר?‬
‫אני לא מעוניין.‬
‫ובכן, כל השאר קיבלו את הכפרות שלי.‬
‫בפני מי כיפרת?‬
‫הרבה אנשים.‬
‫תראה, הנה. הכנתי רשימה.‬
‫טוב, אני ואימא שלך זו לא רשימה.‬
‫ואני לא יודע איך עשית את זה‬
‫כי היא מתה כבר שש שנים.‬
‫תפילה.‬
‫למה אני לא שם?‬
‫כי לא עשיתי לך כלום.‬
‫לא? יצרת לי סביבה מאוד לא יציבה‬
‫כשהייתי בתחילת ההחלמה שלי.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫כן, גם נתתי לך מקום לגור בו בחינם.‬
‫לאודרמילק רצה לבעוט את התחת הכחוש שלך‬
‫לרחוב.‬
‫טוב. ההתנצלות התקבלה.‬
‫סאם, באמת.‬
‫כל מי שהתנצלתי בפניו קיבל את זה חוץ ממך.‬
‫ומה עם הבחור שדרסת כשהיית שיכור?‬
‫- איזה בחור? - חסר הבית.‬
‫פגעתי בעגלת הקניות שלו.‬
‫- אתה רוצה שאכפר על זה? - כן.‬
‫טוב... הוא נווד.‬
‫יש להם סגנון חיים נוודי.‬
‫לא אמצא אותו גם אם אחפש.‬
‫אולי תנסה במקום שבו פגעת בו?‬
‫הוא הרי לא תאו נודד.‬
‫הם נוטים להישאר באזור אחד.‬
‫אבל הוא משוגע.‬
‫הוא חשב שעגלת הקניות שלו היא מכונית.‬
‫אם אנסה לכפר על זה הוא יחשוב‬
‫שאני מזמין אותו לנשף הסיום.‬
‫אז כדאי שתבחר צמיד פרחים נחמד.‬
‫בסדר. אני חוזר ליחידת האחסון שלי,‬
‫שם אין לי יותר שותף,‬
‫והשכנה שלי היא זונה,‬
‫שאני די בטוח שהיא דקרה מישהו אמש כי שילם לה מעט מדי.‬
‫צריך לשלם לבחורה!‬
‫סליחה. היי, מה שלומך?‬
‫קוראים לי בן, ובאתי כדי להתנצל בפניך‬
‫על משהו שקרה לפני כמה זמן.‬
‫כמובן.‬
‫אדון פגע וברח.‬
‫זיכרון נהדר.‬
‫לא שוכחים משהו כזה.‬
‫אתה יודע, הרכב שלי היה שבוע במוסך.‬
‫ואני מרגיש נורא, וזאת הסיבה שבאתי הנה כדי להתנצל בפניך.‬
‫הייתה לי הידרדרות בשעתו.‬
‫אני בטוח שאתה יודע איך זה.‬
‫לא ממש, לא, אבל אני יכול לגלות אמפתיה.‬
‫אחי נאבק בהתמכרות.‬
‫הרס לעצמו את החיים.‬
‫בכל משפחה יש אחד, אני משער.‬
‫כן, טוב.‬
‫אם סיימנו פה, אתן לך לחזור לעניינך.‬
‫מה אם הייתי דוחף עגלת תינוק באותו היום,‬
‫עם בני התינוק בפנים?‬
‫יש לך בכלל בן?‬
‫אלוהים. אין לך שום הגינות, אדוני?‬
‫מאיפה אני יודע...‬
‫כמה מרושע מצידך לענות אותי‬
‫עם העובדה שאני עקר?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אבל לו היה לי בן, גופתו הקטנה וחסרת החיים‬
‫הייתי נשברת על מכסה המנוע של המכונית המוזהבת והמפוארת שלך.‬
‫כסופה.‬
‫הו, אני מצטער, מר גטסבי.‬
‫לפעמים אני מתבלבל במתכות היקרות שלי.‬
‫בן זונה!‬
‫אז הבוס שלי, האל... "אני האל..."‬
‫צרח עליי מול כל מחלקת הקבלה,‬
‫בלי שום סיבה. סיבה אפסית.‬
‫בלי סיבה?‬
‫הוא צרח עליך בלי שום סיבה?‬
‫מה הבוס שלך היה אומר לו היה יושב פה עכשיו?‬
‫בסדר.‬
‫טוב, הוא בטח היה נכנס הנה ואומר, "מאגסי, מאגסי,‬
‫"מה אתה עושה לעזאזל בחדר המפגשים הזה בכנסייה‬
‫"כשאתה עדיין במשמרת?"‬
‫אתה עדיין במשמרת?‬
‫כן. אני כל הזמן חומק החוצה.‬
‫אף אחד לא יודע.‬
‫אבל כשאני עובד, אני עובד.‬
‫אני לא מחפף.‬
‫בסדר.‬
‫רק הבחנה, מאגסי,‬
‫אבל שמתי לב שאתה נוטה להתפרץ על אנשים‬
‫גם כשאתה לעתים קרובות טועה.‬
‫לך להזדיין, סנטר-תחת!‬
‫מה הטיעון שלך?‬
‫אני רק אומר... אולי אתה צריך להפסיק להחצין‬
‫בכל פעם שמשהו לא מסתדר לך בחיים.‬
‫טוב, סנטר-תחת די צודק, נכון?‬
‫יש סיבה שהחצנה מסתיימת ב"נה".‬
‫מה קורה, סיסקו?‬
‫לא כתבת כלום כל הפגישה.‬
‫רק מחכה למשהו טוב.‬
‫ומה על העניין הזה שאמרתי עכשיו על החצנה?‬
‫זה קצת מבלבל.‬
‫אלוהים, לאודרמילק, לא כל מה שאתה אומר‬
‫הוא בר-ציוץ.‬
‫"בר-ציוץ".‬
‫באמת. אתה הולך לכתוב את זה?‬
‫כן, זה מצחיק, ודי עמוק‬
‫אם חושבים על זה.‬
‫אתה יודע, סיסקו, גם אני אומר הרבה דברים בעלי תובנות‬
‫מדי פעם.‬
‫- אולי תוכל לצטט אותי. - כמו מה?‬
‫טוב, "החיים הם כמו בצל.‬
‫"מקלפים שכבה אחר שכבה ו..."‬
‫לפעמים זה גורם לך לבכות.‬
‫התכוונתי לומר, "לפעמים האצבעות מסריחות מזה,"‬
‫אבל, כן, הכול בעיני המתבונן.‬
‫סיסקו, תכתוב את זה.‬
‫אני מייחס הכול לטטריס.‬
‫אם המשחק הזה לימד אותי משהו על החיים,‬
‫זה שטעויות נערמות והישגים נעלמים.‬
‫ועוד איך, כן.‬
‫אני מאמין שהקדוש תומאס אקווינס אמר,‬
‫"הדברים שאנחנו אוהבים מגדירים את מי שאנחנו."‬
‫אני חושב שפלובר אמר את זה.‬
‫פלובר.‬
‫אתם צוחקים עליי? פלובר?‬
‫הקדוש תומאס אקווינס?‬
‫אתה חבורה של מתחזים דפוקים!‬
‫תודה, סטיבי. תודה.‬
‫יש בחדר הזה הרבה אגו כרגע.‬
‫הרבה יותר מדי אגו. זה מדאיג.‬
‫ובואו לא נשכח שזה "לאודרמילק אמר".‬
‫לעזאזל! הגענו ל-3000 עוקבים.‬
‫איך זה בכלל אפשרי?‬
‫הרבה אנשים צייצו מחדש את הציוץ של אתמול.‬
‫איזה מהם?‬
‫"אם העבר מתקשר, תנו לו להגיע לתא קולי.‬
‫"אין לו שום דבר לחדש לך."‬
‫אתם יודעים מה אני אוהב במה שעשיתי שם...‬
‫לאודרמילק שינה את זמן הפגישות!‬
‫אבל חשבתי שאמרתי לך.‬
‫התקשרתי אליך.‬
‫זה לא משנה.‬
‫נשארו לנו עוד כמה דקות.‬
‫אז אם יש לך משהו שאתה רוצה לומר,‬
‫פשוט תגיד אותו.‬
‫הזמן כולו שלך עכשיו.‬
‫אתה יודע, אז...‬
‫אני בטוח שהרבה דברים מטרידים אותך.‬
‫לא.‬
‫טוב. פגישה טובה.‬
‫תשאירו את הכיסאות איפה שהם‬
‫כי אני חושב שאנחנו נחזור...‬
‫לכו מפה!‬
‫יש שם בן איתך?‬
‫נהדר. מה, ירדתם אל העם?‬
‫לא.‬
‫רצינו לקפוץ, לראות אם אתה בסדר.‬
‫מה קרה לעין שלך?‬
‫סיפור מצחיק. האדון חסר הבית‬
‫ששלחת אותי לכפר בפניו?‬
‫- הוא ירק לי בעין. - אלוהים.‬
‫בטח התעצבנת.‬
‫- היי, בן. - מה קורה, יוג'ין?‬
‫הוא טוען שזה היה עיטוש, אבל לא הייתה שום הכנה‬
‫או אזהרה, רק... ישר לעין שלי.‬
‫- האם לרוב העיטושים יש אזהרה? - כן, יש להם.‬
‫זה ה"אה, אה", שהוא חלק מה"אפצ'י".‬
‫זה היה רק "אפצ'י!" רק בום.‬
‫זה ממש לא נראה טוב.‬
‫אני חושבת שיש לך איזשהו‬
‫חיידק טורף כזה.‬
‫כשחולקים רוק עם קבצן,‬
‫חולקים את כל מיצי הזבל שהוא גמע אי פעם.‬
‫אלוהים. זה ממש מגרד נורא.‬
‫אז תפסיק לשפשף את זה.‬
‫אתה גורם לזה להחמיר.‬
‫תודה, חבר. זה ממש מתוק מצידך.‬
‫יש לי תור אצל הרופא בהמשך היום...‬
‫כדאי שתביא איתך את חסר הבית.‬
‫- שיבדקו גם אותו. - ברצינות?‬
‫כן. מה שהוא הדביק אותך בו‬
‫עלול לא יופיע בדם שלך במשך חודשים,‬
‫אבל אפשר לבדוק אותו עכשיו ותוכל לתקוף את זה.‬
‫זה הגיוני.‬
‫אלוהים.‬
‫אתם רוצים להיכנס.‬
‫- לא. - לא.‬
‫תודה.‬
‫היי, גבר. היי.‬
‫נו, תראו מי חזר.‬
‫חזרת בשביל עוד התנצלות לא אמיתית?‬
‫לא, אבל חשבתי לעצמי.‬
‫עליי לעשות משהו נחמד בשביל האדון,‬
‫כדי לפצות על ההתנצלות העלובה ההיא.‬
‫תוכל להגיע לעניין, אדוני? אני מנסה לעבוד.‬
‫היי.‬
‫תראה, כשהלכתי במורד הרחוב,‬
‫חשבתי שאולי אוכל לקחת את האדון‬
‫לכוס קפה, אבל אתה לא צריך את זה.‬
‫ואז, חשבתי, אולי אקנה עוד מבריק חלונות?‬
‫אבל נראה שיש לך מספיק.‬
‫ואז זה הכה בי. מה לגבי בדיקה רפואית?‬
‫- בדיקה רפואית? - כן, בדיקה רפואית.‬
‫אני משער שאין לך כאלה לעתים קרובות.‬
‫ובמחילה, למה אתה חושב‬
‫שאין לי טיפול רפואי נאות?‬
‫טוב... כי... אתה יודע, אתה חסר בית.‬
‫סליחה, אדוני? יש לי בית.‬
‫- יש לך? - כן.‬
‫שם.‬
‫אתה יודע, לא לכולם יש‬
‫בית "מסורתי" מטיט ולבנים, אדוני.‬
‫כן?‬
‫איני זקוק להרבה מקום, ואני אוהב את העובדה‬
‫שטביעת הרגל הפחמנית שלי קטנה.‬
‫טוב. אז מה אתה אומר?‬
‫תיתן לי לקחת אותך לבדיקה?‬
‫כי אם לא, אני אומר לך מה.‬
‫אני אחזור לפה בכל יום‬
‫ואטריד אותך עד שתגיד כן.‬
‫- באמת? - לא. זאת ההזדמנות היחידה.‬
‫טוב, אתה יודע, יש כמה דברים‬
‫שלא יפריע לי שיבדקו.‬
‫יש לי גוש משונה בתושבת שלי.‬
‫אתה יודע, "המקרה של הגוש המשונה"‬
‫הוא התעלומה החביבה עליי של שרלוק הולמס.‬
‫היי, הנה! קדימה.‬
‫תראה, כבר קבעתי תור וזה על חשבוני.‬
‫- מה אתה אומר? - בסדר.‬
‫הנה. בחור טוב.‬
‫רבותיי, עם מי לשוחח קודם?‬
‫בן או ברינגטון?‬
‫את יכולה לדבר עם שנינו.‬
‫ברינגטון? באמת?‬
‫- מה? - ביצעתי סדרה מלאה של בדיקות,‬
‫וכל בדיקות הדם הגיעו נקיות.‬
‫תודה למזלנו הטוב.‬
‫טוב, מגניב. אז הדבר הזה,‬
‫שהוא התעטש לעין שלי?‬
‫- זה לא כלום. - רק שעורה.‬
‫זה יעבור אם תפסיק לשפשף את זה.‬
‫לפרוטוקול, לא התעטשתי לך לעין.‬
‫התעטשתי בכיוון הכללי של העין שלך.‬
‫כן? הרגשתי שאני יושב בשורה הראשונה ב"עולם הים".‬
‫ברור. מתאים לך ללכת ל"עולם הים".‬
‫הו, נהדר. בסדר.‬
‫זה מעליב. קח אותי הביתה.‬
‫לא כל כך מהר. לא הכול טוב.‬
‫ברינגטון, יש לך בעיות עורקים קשות.‬
‫- כמה קשות? - אתה צריך ניתוח מעקפים משולש.‬
‫מה?‬
‫כן. זה בהחלט רציני.‬
‫אתן לשניכם לפתור את זה.‬
‫והיי, בהצלחה.‬
‫אתה עוזב?‬
‫אמרת שזה על חשבונך.‬
‫כן, כשחשבתי שיתנו לך,‬
‫אתה יודע, שפופרת של משחה נגד פטריות‬
‫או זריקת טטנוס, לא ניתוח לב פתוח. זאת אומרת...‬
‫אני מבין.‬
‫נהדר.‬
‫בסדר. כמה זה יעלה?‬
‫ניתוח מעקפים משולש, כמה זה?‬
‫מאה, 200, 300 דולר?‬
‫זה קצת יותר מזה.‬
‫יש לנו אנשים שיכולים לדבר על תוכנית תשלום.‬
‫אחלה. נהדר. זה הגיוני.‬
‫או אם נהיה חכמים,‬
‫ומאחר שהוא גם ככה בכיוון הזה,‬
‫נוכל לחכות עד שהוא יצטרך ניתוח מעקפים מרובע,‬
‫ואז נבצע את כולם ביחד. איך זה?‬
‫אני רוצה להבהיר הכי ברור שאפשר.‬
‫אם ברינגטון לא יעבור ניתוח לב בדחיפות,‬
‫הוא פצצת זמן מתקתקת.‬
‫טוב, כשאת אומרת "פצצת זמן",‬
‫כמה קצר או ארוך הפתיל?‬
‫לפצצת זמן אין פתיל.‬
‫היא פשוט מתפוצצת.‬
‫ד"ר רוס, ליולדות.‬
‫אני מאוד שמח ששכנעת אותי לבוא הנה היום.‬
‫הצלת את חיי, אח.‬
‫שמח שיכולתי לעזור.‬
‫אומר לך מה.‬
‫אתה תעבוד בפינה שלי בזמן שאני שוכב פה,‬
‫ותעביר את הכסף לחשבון הרפואי שלי,‬
‫נגיד שסגרנו חשבון.‬
‫אתה רוצה שאשטוף שמשות קדמיות ברחוב?‬
‫לא.‬
‫אל תדאג בקשר לזה.‬
‫אמצא דרך אחרת להשיג את הכסף.‬
‫לא מדובר רק בכסף, אדוני.‬
‫לקח לי שנים לתבוע בעלות על פיסת הנדל"ן הקטנה הזו,‬
‫ולבנות את מאגר הלקוחות שלי.‬
‫מאגר לקוחות?‬
‫לא אסתובב בפינה שלך‬
‫בשבועיים-שלושה הקרובים.‬
‫- זה טירוף. - בסדר.‬
‫אז אני יוצא מפה.‬
‫באמת. תחזור לשכב.‬
‫ישבתי במשרד הכספים‬
‫בשלוש השעות האחרונות, ומילאתי בשמך מסמכים.‬
‫דם נשפך בהגנה על הפינה הזו מפולשים, אדוני.‬
‫אם אשכב פה אפילו כמה ימים,‬
‫מישהו יתבע עליה בעלות.‬
‫והמחשבה הזאת מלחיצה אותי!‬
‫- הנה זה! - אחות!‬
‫באמת מרגישים כאילו יושב לך פיל על החזה.‬
‫טוב. תראה. אעשה את זה, בסדר? אעשה את זה.‬
‫- איפה כולם? - אל תדאג להם.‬
‫אני צריך לדבר איתך. לבד.‬
‫אולי תשב?‬
‫תקשיב. אני יודע שהיו לך חיים קשים.‬
‫הזכרת שאביך היה אדם רע.‬
‫אני משער שגם לו הייתה בעיית התמכרות,‬
‫הוא בטח גם הכה אותך ואת אימך?‬
‫לא, לא, לא. לא משהו כזה.‬
‫טוב, מה שהוא לא עשה...‬
‫הוא אמר שאני צריך לצאת מהבית שלו עם יום ההולדת ה-25 שלי.‬
‫זה נשמע די הגיוני...‬
‫אבל, היי, אני... לא הייתי שם.‬
‫הוא לא אמר לי את זה עד יום ההולדת ה-24 שלי.‬
‫זה היה יום ההולדת שלי, גבר.‬
‫כן, אני יכול...‬
‫פשוט אומר את זה, בסדר?‬
‫עליך להתוודות בפני המשטרה.‬
‫עליך לומר להם הכול.‬
‫אתה חייב לומר להם איפה הגופה.‬
‫למה לי לעשות את זה?‬
‫כי המסגרת הזאת, הפגישות האלה‬
‫שאתה מגיע אליהן באופן קבוע בחודשים האחרונים...‬
‫- שנתיים. - שנתיים.‬
‫מדובר בהם בכנות עמוקה, נכון?‬
‫והניסיון לחיות עם משהו כזה,‬
‫זה יאכל אותך מבפנים, גבר.‬
‫זה יחזיר אותך לבקבוק, להרואין,‬
‫לסם הנבחר שלך.‬
‫- חשיש. - לחשיש.‬
‫באמת. זה... חשיש.‬
‫כן. חשיש זה רע.‬
‫חשיש זה... זה ממש רע.‬
‫זה רק חשיש?‬
‫כן.‬
‫חשיש הוא שער לעוד חשיש.‬
‫אם אספר לשוטרים מה עשיתי, הם יכלאו אותי.‬
‫טוב, אנחנו לא יודעים את זה.‬
‫לא רצחת אותו עד שהוא איים עלינו, נכון?‬
‫אז זה כמו הגנה עצמית.‬
‫אתה דיווחת עליי למשטרה?‬
‫כן.‬
‫כן, זה הייתי אני.‬
‫אני... כנות עמוקה, נכון?‬
‫דאגתי לקבוצה שלי. ולך.‬
‫תראה...‬
‫העניין הוא כזה.‬
‫צריך לשלם את המחיר על הדברים שעושים בחיים,‬
‫ואתה יכול לשלם את זה עכשיו ולגמור עם זה,‬
‫או שתשלם על זה אחר כך.‬
‫אחר כך זה תמיד יותר גרוע.‬
‫אני יודע שזה נראה משוגע, אבל זה...‬
‫זאת הדרך הקלה ביותר.‬
‫בסדר.‬
‫מה בסדר?‬
‫אני אסגיר את עצמי.‬
‫ההחלטה שלך נכונה.‬
‫אני מאוד גאה בך...‬
‫- וולטר. - וולטר. וולטר.‬
‫מאוד, מאוד גאה.‬
‫אולי אקח אותך לתחנה,‬
‫אדאג שיתייחסו אליך יפה?‬
‫- בסדר. - כן.‬
‫היי, לאודרמילק...‬
‫כן?‬
‫אתה חושב שאוכל לחזור לקבוצה כשאצא?‬
‫בוודאי, וולטר.‬
‫אתה תמיד יכול לחזור.‬
‫הנה. בסדר.‬
‫טוב. נחמד. תודה רבה! היי, תחזור שוב!‬
‫לעזאזל! היי, חבר!‬
‫זאת הפינה שלי! בסדר?‬
‫אני כלבה-אם גדולה ומשוגעת, עם שמונה פטמות נפוחות!‬
‫אף אחד לא ייקח לי את התינוקות!‬
‫תרגיע, בחור גדול.‬
‫אני הבעלים של הקפה במורד הרחוב.‬
‫רציתי לתת לך את הלחם שלנו מאתמול.‬
‫איזו מחווה מקסימה.‬
‫אני מצטער שצעקתי. תודה רבה.‬
‫האמת שכרגע בדיאטת נטולת פחמימות,‬
‫אבל זה יום הרמאות שלי, כך שאני מעריך את זה. תודה.‬
‫היי, כלבה-אם.‬
‫אתה צריך מים?‬
‫מים יהיו נהדרים. כן.‬
‫אין מצב שהלחם הזה רק מאתמול.‬
‫איך ידעת איפה אני?‬
‫אחד מהבחורים בקבוצה ראה אותך ודאגתי.‬
‫אני רק מכפר, אתה יודע.‬
‫הבחור חסר הבית, הוא... הוא בבית החולים,‬
‫אז אני שומר לו על הפינה עד שהוא ישתחרר.‬
‫אה, בסדר.‬
‫בכל אופן, זו שעת העומס,‬
‫אז כדאי שאחזור לעבודה.‬
‫אבל, תודה.‬
‫תודה שקפצת, סאם.‬
‫היי, בן.‬
‫תקשיב, חשבתי... אולי כשתסיים פה,‬
‫למה שלא תישן על הספה הלילה?‬
‫- באמת? - כן,‬
‫אבל רק אם תחזור לפגישות.‬
‫מגניב. כן.‬
‫אחדש קשרים עם הקבוצה שלי.‬
‫הקבוצה שנתנה לך לשתות כל השנה שעברה?‬
‫לא. אתה תגיע למפגשים שלי.‬
‫אני לא יודע, לאודרמילק.‬
‫הייתי פעם במפגשים שלך.‬
‫החבר'ה האלה הם קבוצה של משוגעים.‬
‫אתה נועל שתי נעליים שונות,‬
‫ויש לך תרנגול הודו דפוק על ה...‬
‫אתה יודע...‬
‫סאם? סאם?‬
‫זה נשמע טוב. אעשה את זה.‬
‫- בסדר. - טוב.‬
‫טוב. נתראה הלילה.‬
‫בסדר, כולם. בואו... בואו נשב.‬
‫תקשיבו.‬
‫יש לי חדשות טובות.‬
‫לקחתי היום את וולטר לתחנת המשטרה‬
‫שיסגיר את עצמו על הרצח.‬
‫מי זה בכלל וולטר?‬
‫כמה רוצחים יש לנו פה, דביל?‬
‫איך גרמת לו לעשות את זה?‬
‫הייתה לי עם הילד שיחה מלב אל לב‬
‫על הערך של המעשה הנכון.‬
‫יאמר לזכותו, שהוא עשה אותו.‬
‫זה מסוג הדברים שהביאו את "לאודרמילק אומר"‬
‫ל-10,000 עוקבים, מותק!‬
‫די. באמת?‬
‫היי!‬
‫רגע. מה זה?‬
‫"לאודרמילק אמר שהפיצה של 'פאפא ג'ונ'ס' היא הכי טובה בעיר"?‬
‫מעולם לא אמרתי את זה.‬
‫אני חושב שאמרת בשבוע שעבר.‬
‫למה שאומר את זה בפגישה?‬
‫אני לא יודע. אולי היית רעב.‬
‫יש גם ציוץ על משרד עו"ד לנהיגה בגילופין ומעון לכלבים.‬
‫בסדר. תראה, גבר.‬
‫עכשיו, שיש לנו כל כך הרבה עוקבים,‬
‫הצלחתי לגרום לכמה חברות לשלם על פרסום.‬
‫לשלם למי? לשלם... לשלם לנו?‬
‫כן. אתן לך 40 אחוז.‬
‫לא, אני רוצה 50 אחוז, ואני רוצה לאשר כל נותן חסות.‬
‫בלי "פאפא ג'ונ'ס", ואם "רד לובסטר" יתקשרו,‬
‫התשובה שלילית.‬
‫- עשינו עסק. - רק רגע.‬
‫אני חושב שכולנו צריכים לקבל נתח, כמו עשרה אחוזים או משהו.‬
‫כן, כל ה-12 צריכים לקבל עשרה אחוזים.‬
‫כן. זה נשמע הוגן.‬
‫כולנו חלק מהתהליך היצירתי פה.‬
‫לא, לא, לא. זה הקטע שלנו.‬
‫באמת? "לאומללים אין שום תרופה מלבד התקווה‬
‫"וטקילה." זה שלי.‬
‫זה משחק מילים על ציטוט משייקספיר.‬
‫פרסמת דברים של כולנו.‬
‫טוב, אני דוגם מהקבוצה,‬
‫אבל לשום דבר אין זכויות יוצרים.‬
‫אז אולי כדאי שתקרא לזה: "דברים מגניבים ששמעתי בקבוצה",‬
‫כדי שאף אחד לא ייעלב.‬
‫אם אשנה את השם אצטרך לפתוח חשבון חדש.‬
‫אאבד את כל העוקבים שלי.‬
‫אם כך אתה מרגיש, נא לא לצטט אותי יותר.‬
‫זה בסדר. אתה ממילא ברשימה השחורה.‬
‫הסתבכתי מאוד בגלל הציטוט על הטטריס.‬
‫למה? זה היה ציטוט חזק.‬
‫של ביל מארי.‬
‫גנבת מביל מארי?‬
‫זה נקרא חשיבה מקבילה.‬
‫לפעמים לשני אנשים יש אותו רעיון סימולטנית כמעט.‬
‫כן, רק שהוא אמר את זה לפני עשר שנים.‬
‫לא מגניב, טוני. לא מגניב.‬
‫אני די בטוח שמה שאמרת‬
‫על התא קולי גם לא היה שלך.‬
‫יש סיכוי קטן שאולי שמעתי את זה, או קראתי את זה,‬
‫וזה נתפס לי ב... בתת המודע,‬
‫אבל לא הייתי... טוב, יודעים מה?‬
‫תשכחו מזה. תשכחו מזה.‬
‫חוק חדש. בלי טלפונים.‬
‫בסדר?‬
‫בלי טלפונים בפגישות.‬
‫זהו זה.‬
‫אנחנו פה כדי להתפכח, לא להתפרסם.‬
‫- זה ציטוט טוב. - כן, תעלה את זה לשם.‬
‫אבל זה האחרון.‬
‫תרגום כותרות לירז ברק‬