Vi hade en ung praefectus.
Ur vägen! Flytta på er!
Lucius Valedus.
- Ingen vet vart han tog vägen? - Ingen.
Underligt...
Många har vänt Veran ryggen.
De blir ledda in i mörker av självaste mörkret.
De har svurit den Döde mannen trohet.
Han ska snart slå sig ihop med Lokka och lägga området under sig.
Förresten... den Döde mannen hälsar.
Klokt spelat, broder.
Klokt spelat.
Vet du vad de säger om dig?
Att du bär på en förbannelse.
Du är förhäxad.
Druiderna skonade dig för att du skulle förgöra oss.
De har fel.
Varför är inte du död? Som alla andra?
De skonade mig för att jag skulle berätta historien.
- Historien? - Om det som hände.
De ville att ni skulle veta.
Vad är allt det här?
De gjorde det.
Det klär dig ganska bra.
Jag hann aldrig bada.
Du har alltid varit den tursamme.
Jag har blivit tillfångatagen och torterad.
Och ändå är du här.
Vad har du i säcken, tursamme man?
Det här märket fanns på pannan på alla stupade.
Jag tar tillbaka allt, Vitus.
Nu börjar det likna nåt.
Är det nåt som bekymrar dig, vän?
Varför måste de dö?
- De unga männen du förde hit? - De var barn.
- Är vi inte alla det? - Inte dem. Inte längre.
Du förstår visst ingenting om den här världen.
Nej.
Nej, det gör jag inte.
Det gör jag verkligen inte.
Du kan väl förklara världen för mig?
Bra. För att förstå den här världen måste du förstå tre saker.
För det första - allt som föds kommer att dö.
- Inte så där. - Precis så där.
Allt är en uppoffring.
Träden, bladen, fjärilarna.
När du accepterar det har du förstått det första med den här världen.
Det andra är att allt...
...precis allt är sant.
Du trodde att din syster återvände för att straffa dig. Det stämmer.
Du sa att du övergav henne - ja.
Du sa att du övergav dina barn. Det stämmer.
Du sa att du var förvirrad, vilsen, svag, dum. Det är du.
Är jag här för att hjälpa dig? För att visa dig vägen?
Ja, det är jag.
Är jag här för att knäcka dig? Absolut.
Älskar jag dig?
Av hela hjärtat och själen.
Föraktar jag dig?
- Av hela hjärtat och själen. - Och den tredje saken?
Den tredje saken...
Det här är den tredje saken.
Titta väldigt noga.
Den tredje och viktigaste saken...
Tack, nu blev allt begripligare.
Ingen orsak, min vän. Ingen orsak.
I väntan på min återkomst, praefectus, råder ni över castrum.
- Vart ska ni? - Besöka en gammal vän.
Kliv av!
Hör nu på! Jag överlåter befälet till Vitus Aurelius.
Håll ett öga på kejsarens husgris där borta.
Jag litar inte på kräket.
Var hälsad, general Aulus!
Var hälsad, Aulus!
- Ännu en mystisk permission? - Det rör sig om underrättelser.
Som ni gärna berättar om.
Vi har alla våra roller, Domitius.
På tal om det...
Min praefectus har varit en aning ostadig. Håll ett öga på honom.
Vår tillförordnade befälhavare, en aning ostadig?
Jag litar inte på kräket.
- Vart ska du? - Ut och jaga.
Jag har en sak åt dig. Kom.
Lagerblad, kamomill, ingefära.
De jagar och jag dricker te?
Saknar du ditt barn?
Det var gudarnas vilja.
Men du saknar honom.
- Är det här ett test? - Av vad då?
Min lojalitet till den Döde mannen.
Att lämna bort sitt barn är det svåraste en kvinna kan göra.
Jag vet var ditt hjärta finns.
Det gör gudarna också.
Födde du nåt barn?
Jag föredrar kvinnor.
- Hur kommer det sig? - De kysser bättre och ger inga barn.
- Kysser bättre - hur då? - Det måste visas.
- Visa mig, då. - Den Döde avgör vilka vi ligger med.
Jag sa "kyss".
- Är det ett test? - Av vad då?
Min lojalitet till den Döde mannen.
- Vem var den där mannen? - Vilken man?
I den Döde mannens skogsdunge. Lång, ljushårig.
En Cantiaci-slav som min stam ägde när han var pojke.
Han uppträdde inte som en slav.
Han var av ädel börd, tillfångatagen i strid.
Vad sa du till honom?
Du ställer många frågor.
Det gör inte du.
Här kommer en... Vad är den Döde mannens plan?
Den Döde mannen rådgör med sig själv.
Om du inte litar på mig kan jag bara säga vad vi gjorde.
Vad är det som är fel?
- Det jag vet kommer att smärta dig. - Varför det?
Veran är på flykt.
Vi har ryttare som jagar honom och hans följare.
När vi hittar dem slaktar vi alla som är lojala mot Veran.
Varenda man, kvinna och barn.
- Du behöver inte frukta nåt. - Ania.
Jag valde det när jag övergav mitt barn.
Kan du skära halsen av ditt barn? Det kan mycket väl sluta så.
Min väg är utstakad.
Säg åt Veran att jag måste tala med honom.
Min drottning, Veran har försvunnit.
Skicka fler ryttare.
Sök efter honom överallt.
Var hälsad, kejsar Aulus!
Jo, generalen... Jag har en fråga.
Är ni djävulen eller jobbar ni bara för honom?
När jaktsällskapet återvänder behöver vi salt.
Jag rider till kusten. Jag är tillbaka om två dagar.
- Jag kan skicka nån annan. - Litar du inte på mig?
Två dagar.
Oroa dig inte. Din hemlighet är skyddad.
- Min hemlighet? - Vår hemlighet.
Utsikten är väl ännu bättre där uppe, vännen?
Vackert!
Där är ni ju, praefectus.
Vad gör ni?
Vill ni ha en droppe? Det är bra saker.
- Ni är berusad. - Kom igen.
Vi vet båda att ni gärna skulle pissa i det.
Den här pliktförgätenheten noteras.
Den här pliktförnotenheten är förgäten...
Den här...
Hur är det nu man säger?
Ni är en skam för legionen.
Bad han er att hålla koll på mig?
Var lugn. Han bad mig att hålla koll på er också.
"Håll ett öga på honom. Jag litar inte på kräket."
Här står vi nu och gör våra jobb.
Vi tycks ha nåt gemensamt.
Vår general litar inte på oss.
Jag kom inte hit för att spionera.
Jag ville ställa en fråga till nån jag trodde mer om.
Jag är idel öra.
Beslutet att rycka västerut...
Vad var målet?
- Jaga vålnader. - Vålnader?
Demoner, profetior, vad ni vill.
Vi fann blott slakt, blodbad och svart magi.
Magi?
Känner ni inte lukten?
- Vad är det här? - Det är druidernas inbjudningskort.
- Vart skulle han? - Besöka en gammal vän.
Vem vet vilka som är hans vänner nu?
- Vad är det här för symbol? - Jag har aldrig sett den förut.
- Vad är det här? - General Aulus Plautius egendom.
Nyktra till! Vila lite och sök upp mig sen.
Det är dags att ni berättar allt ni vet om vår vän generalen.
- Vad är de för män? - Sändebud från senaten.
- Skulle vi inte ses enskilt? - Har ni tagit ett beslut?
Det har jag.
Männen är här för att bevittna ert vittnesmål.
Det måste skötas formellt om det ska upp inför tribunalen.
Därefter senaten, och slutligen kejsaren själv.
Så från början...
Berätta allt ni vet om general Aulus Plautius.
Harka fick oss att anfalla det romerska lägret.
De var inte redo. Det blev en massaker.
- Rom var inte måltavlan. Det var jag. - Nu förstår jag inte.
Det var min brors åkallan.
Hans inbjudan.
- Början på en allians. - En allians? Mellan vilka då?
Våra två mörkaste fiender.
♪ Tre träd på en kulle ♪
♪ Inga löv på träden ♪
♪ Två hundar och ett lamm ♪ ♪ för en värld på knä ♪
♪ All kärlek i världen ♪ ♪ är kärleken han gav ♪
♪ Vi är alla från samma hjärta ♪
♪ En moder, en grav ♪
Ni är en svårfunnen fågel.
Lucius Validus.
En väldigt svår fågel.
Josephus?
Den Döde mannen har ryttare ute som söker efter lägret.
Om de hittar det slaktar de alla de hittar.
Är du orolig för ditt barn?
- Jag följer endast gudarnas vilja. - Gör det.
Återvänd till lägret och säg att du har hittat oss.
- De kommer att döda er. - Du måste komma tillbaka med nåt.
De kommer att pressa dig. Försöka avslöja dig...
Berätta om den här platsen.
Jag förstår.
Ni drar vidare, men de kommer att veta att ni var här.
De spårar upp er.
Min väg är inte fastställd. Gudarna får visa mig den.
- Men vi kan inte... - Gå.
Gå.
Under tjänstgöring för min befälhavare-
- general Aulus Plautius från de fyra legionerna -
- såg jag honom ägna sig åt häxkonster och britanniska religioner -
- vilket inverkade menligt på hans uppdrag, hans befäl och Rom.
Den första orena handlingen var när han begravde en legionär levande -
- då denne hade intagits av häxkonster.
Jag såg honom sen träffa druider i hemlighet.
Han färdades ensam till deras ledare.
Jag såg honom få drycker och besvärjelser från dem.
Jag blev sen beordrad att förse honom med barn av honkön -
- som han beordrade mina män att mörda i begrava i gropar.
Under en ritual såg jag generalen äta upp en allierads hjärta.
Kelternas drottning Kerra.
Jag bevittnade hans sexuella relation med häxan Amena Cantibrines.
De lever som vore de man och hustru!
Aulus utnämnde henne till drottning Amena av Cantiaci, trollbunden.
Jag är ensam överlevande från en kohort som beordrades -
- in i den otämjda västdelen av provinsen -
- som led i en aktion av samma häxa, vilket ledde till att vi utplånades.
Jag har utöver det här vittnesmålet även fysiska bevis -
- på druidmagi, symboler och besvärjelser från generalens kammare.
Däribland tre avhuggna fingrar från en känd häxa och förtrollerska -
- som förvarades med ett av generalens egna avhuggna fingrar.
Och till sist...
Han ligger på botten och jag tänker...
Jag hörde generalen skryta om att han förgiftade och pissade på kejsaren.
Jag, tribun Vitus Aurelius av den nionde legionen -
- tillkännager högtidligt mitt vittnesmål enligt romersk lag.
Jag bedyrar det med mitt liv.
Jag menar...
Det var som...
Sätt ert märke här och försegla.
- När åker jag till Rom? - Omedelbart.
Ni har gjort det rätta, praefectus.
Aulus Plautius.
Stygg gosse...
- Du tog god tid på dig. - Jag hade lite ärenden.
- Vad har hänt med ditt öga? - Mitt barn rispade det.
- Har du ett barn? - Jag har många barn.
Jag bara... Du känns inte...
Jag förstår.
Jag är här. Vad vill du?
För mig till honom.
- "Honom"? - Du vet vem jag menar.
- Säg ditt pris. - Ja, jag vet vem.
Vet du vad? Det här bjuder jag på.
Hur har du haft det, Lucius?
Hur trivs du i den här eländiga hålan?
Det har varit rena skiten.
Jag har haft värre posteringar.
- Magdala. - Vilken mara.
- Gerasa. - Afada.
Afada, fy fan!
Minns du tystnaden när vi hade slaktat varenda själ...
- Det räcker. - Bebisar, barn, gator svarta av blod.
Det var en strid. Ett krig.
De slogs inte, Lucius. Inga vapen.
De var livrädda för oss.
Försök inte uppväcka mardrömmarna. De har aldrig försvunnit.
Nej, gamle vän. Det var inte därför jag kom.
Jag har inga mardrömmar längre.
- Skitprat. - Det är sant.
Jag led under många år.
Men sen blev jag förlåten.
Vad pratar du om?
Har du nånsin känt det som om du var med i en historia?
Har du tagit upp en kniv och upptäckt att du är kniven -
- och att nån annan eller nåt annat höll i den?
Som till exempel ett svärd, eller ett spjut?
Minns du mannen som vi avrättade på Skallens berg? Nasarén?
Det är därför du är här och dränker dina demoner och dig själv.
Det var du som dödade honom.
Jag börjar tröttna på det här.
Lycka till.
Om du kan sova på natten gratulerar jag dig.
- Du har inte frågat hur jag fann dig. - Jag skiter i vilket!
Det är inte sant.
Jag lyssnade på dig. Nu ska du lyssna på mig.
Jag är inte med i nån historia.
Jag går dit jag går.
- Du minns honom, Lucius. - Jag minns honom inte!
Du minns honom.
Hej...
- Han sover. - Gör han? Jag har inte bråttom.
Om du knyter loss mig skulle det uppskattas.
- Vem är du? - Jag är ingenting.
Jaha? Det var förtjusande att råkas.
Han har väntat på dig.
- Hur lång tid tar havsfärden? - Två eller tre veckor.
Vi ska färdas österut till Clausentum.
Därifrån tar vi vägen mot Noviomagus, sen tar vi ett fartyg till Rom.
Vindarna är med oss så här års när vi ska söderut...
Jag ser fram emot att lämna det här mörka riket bakom mig -
- och se en ljus och solig värld igen.
- Var är saltet? - Vilket salt?
- Du red ju till kusten. - Just det.
- Det var en lögn. - Varför det?
Du lät mig inte jaga, så jag drog ut på en egen jakt.
- Lek inte med mig. - Jag trodde att du gillade lekar.
Var har du varit?
- Ge mig en kyss så berättar jag. - Var har du varit?
Jag red inte till kusten för jag hittade nåt på vägen.
- Nåt som är mer värdefullt än salt. - Vad då?
Veran.
Jag minns vad jag gjorde den dagen.
Jag minns vad som hände efteråt och jag har sett märkligare ting.
Du har kvar det, eller hur?
Spjutet. Du behöll det.
Du tog det med dig, eller hur?
Vad i helvete spelar spjutet för roll?
Spjutet har en kraft.
Jag beordrades att hitta det du har gömt. Vi vet att du har det.
Vad som än hände den dagen sorteras med annan konstig, oförklarlig skit.
Du är en del av historien, Lucius.
- Hans historia... - Nej! Jag är en del av min historia!
Men det är på håret!
Var är det?
Du har färdats långt, Josephus. Det tar emot att göra dig besviken.
Du måste lyssna på mig, Lucius.
Du är förvirrad.
Vad du än trodde eller inte trodde på har gjort dig förkrossad.
Det finns bara en väg till ljuset.
Vill du finna frid, Lucius?
Då måste du acceptera honom.
Öppna ditt hjärta.
Den som inte blir född på nytt kan inte se ljuset.
Nej tack.
"Det som har fötts av kött är kött" -
- "och det som har fötts av ande är ande."
Kroppen läker sår så att anden kan bli född på nytt.
Hör på. Jag uppskattar omtanken.
Om du visste vad jag har upplevt -
- skulle du inse hur osugen jag är på ditt hokuspokus just nu.
- Han var också fiskare! - Jaså?
Då är han en clown. Det livet önskar jag inte en hund.
Om allt jag säger är lögner och påhitt -
- kan du väl bara förklara en sak och sen ska jag gå.
- Varför behöll du det? - Jag har inget spjut.
Nu... vill jag att du går.
- Öppna dig, Lucius! - Gå!
Du måste sona dina synder. Himlen kallar.
Nu räcker det!
Josephus?
Förlåt mig, Josephus. Det var inte meningen...
Du har spjutet.
Jag förstår inte. Josephus!
Han förlåter dig.
Nej. Josephus. Nej, nej, nej...
Är ni nöjda nu, gudar?
Är ni nöjda?!
Äntligen.
Tack så mycket.
Äpple?
Tack. Det säger jag inte nej till.
- Hur mycket? - Hur mycket vad då?
Hur mycket betalade du henne?
Vad betingar en romersk general?
Är det vad du är?
Berätta. Jag vill veta.
Hella jobbar gratis åt mig.
Det var intressant.
Vad tycker du om det? Britannia?
- Det växer med tiden. - Jag har saknat det.
- Har du varit bortrest? - Länge. Vi har träffats förut.
Ledsen, du får nog utveckla det.
I underjorden, för några månvarv sen.
Märkligt, jag brukar minnas ansikten.
Det finns delar av underjorden man inte får besöka utan min tillåtelse.
Vi talades vid i korthet. Jag vet inte om du lyssnade.
Det var hemskt oförskämt av mig.
Nu har jag din uppmärksamhet.
Nu när jag ser dig påminner du om nån.
Du råkar inte ha en bror?
Jag hade det, för längesen.
Hur kan jag hjälpa dig?
- Jag trodde att du kallade hit mig. - Var inte blyg.
Det var inte du, eller hur?
Du dödade hela min kohort.
Du ignorerade mig, även efter att jag skickade dig en present.
Häxan? Ja, mycket hjälpsam, om så en aning kostsam.
Hon kunde inte berätta det jag ville veta.
Vad var det?
Var ligger Tårarnas sjö?
Följ med mig.
Varför är du intresserad av Tårarnas sjö?
Jag är inte intresserad av själva sjön.
Men jag letar efter nån som är på väg dit.
- Vem har sagt det? Häxan? - Exakt.
Det är visst en profetia.
Jag står inte ut med dem, och fråga mig inte hur -
- men den här har en kuslig förmåga att alltid ha rätt.
Vad säger den? Profetian?
Det mesta gick mig förbi.
Två bröder, den ena förrådde den andre... Eller?
Men sen blir det bra.
En flicka, dotter till en blind far - en utvald.
Då började jag lyssna.
- Vad ska du med flickan till? - Det är privat.
Kan du hjälpa mig?
- Vad får jag? - Vill du ha druiden? Ge mig flickan.
Jag har din bror inträngd i ett hörn.
Hela hans värld, hans gudar, hans döda, hans profetia, hela historien.
Allt är på väg att raseras.
Flickan är stark och klok.
Hon har varit där ute länge, lärt sig saker.
Hennes krafter växer för varje dag.
Man fångar inte henne som en fluga eller en fisk.
Det är som att försöka fånga rök.
Man måste vara slug, snabb som vinden.
Hon är på väg till Tårarnas sjö. Var ligger den?
Låt mig ta hand om flickan.
- Var ligger Tårarnas sjö? - Låt mig ta hand om flickan.
Såvida du inte litar på mig?
Nu minns jag dig.
- Du sa att livet handlar om tre ting. - Vilka var det?
Nummer ett: Allt som föds ska dö.
Nummer två...
Allt du ser, allt du hör...
...allt du har lärt dig och allt omkring dig... är en lögn.
- Sa jag så? - Ja. Jag tycker att du har helt rätt.
Bladen, träden, äpplena, allt.
Jag ska berätta en hemlighet.
Det här är inte den riktiga världen.
Den riktiga världen...
...är min härskares trädgård.
Den är mer perfekt och vackrare än du eller nån av druiderna kan ana.
Det är vad allt handlar om.
Fortsätt. Vad var det tredje?
Den tredje saken du berättade?
Den tredje saken...
Förlåt mig. Det var så längesen jag hade trevligt sällskap.
Vill du veta var sjön ligger?
- Det vill jag. - Vill du verkligen veta?
Då så, min vän.
Tårarnas sjö...
...ligger här.
Tack...