En skål... För er gudomliga seger.
Min gudomliga seger.
Men det är faktiskt inte er seger.
Det är inte er seger, eftersom det inte är ert krig.
Ni har inte en aning om vilket spel ni gett er in i...
...var ni befinner er, vem ni är och vilka krafter som är i rörelse.
Skatteindrivning, segerparader... Är det därför jag är här, tror ni?
Jag utkämpar ett annat krig.
Det yttersta kriget.
Och i det kriget för jag befälet.
Det har jag alltid gjort.
Vi står inför en resa in i mörkret.
Kanske överlever inte druiderna...
Har du saknat mig, broder?
Jag kommer att hitta henne.
- Tvivlar du på Veran? - Tvivlar du aldrig på Veran?
Samme Veran som offrade min far -
- och förmenade mig titeln som kung över min egen stam?
Du är drottning Kerra av Cantiaci.
Vi borde ha hållit kvar henne.
Hon är bara barnet. Hon är inte redo än.
Ja... Nej!
Skit också!
Hungrig?
De är goda.
Jag äter inte med de döda.
Visst är det härligt med regn?
Har man sett så många oväder som jag lär man sig att tyda dem.
När de börjar och upphör.
Titta.
Är det inte vackert?
Alla tiders. Vad vill du?
Jag vill att du hittar en person.
Drick det här.
Hjälp mig, Nodens.
Låt henne omslutas av ditt helande ljus.
Och det här...
Drick det.
Smörj in det här på magen.
Vänta. Det är tvärtom.
NORRA BRITANNIA
- God morgon, Bridget. - God morgon, Rolf.
Du borde gå upp.
Du har mycket att göra i dag.
Vi kan väl ligga kvar lite...
Rolf... Sluta.
Hur fick du det här ärret?
Det är en brännskada.
Vad hände?
Min far var smed. Jag gick in i ett glödjärn.
Var du ofta ensam som barn?
Nej.
- Jag hade en syster. - Det har du aldrig sagt.
Vi tappade kontakten för några år sedan, efter invasionen.
Tror du att romarna kommer hit - till norra delarna?
En dag kanske.
Men tills vidare är vi säkra.
Vad heter din syster?
Hon heter Kerra.
Är du orolig för henne?
Kerra är tuffare än jag.
Hon vet hur man överlever.
Du kan vara lugn. Din son tänker inte titta ut än.
- Det kan vara en flicka. - Tro mig, det är en pojke.
Lång och ståtlig, precis som sin far.
- God morgon, Rolf. - God morgon, Nyle.
God morgon, Ewan.
- God morgon, Holt! - Redo för den stora dagen?
- Behöver du hjälp, Rolf? - Nej då, jag klarar det här.
Kom nu, då!
Kom hit!
- Vad håller han på med? - Han har inte en susning.
Men han är snäll mot vår syster. Det är det viktiga.
Ärligt, jag klarar det.
Hade du tänkt fånga honom före vinterns ankomst?
Kom nu.
- Berätta planen igen. - Tio penningar, inte färre än fem.
- Säkert att du klarar dig? - Sluta oroa dig, Rolf.
- Budgivningen börjar på tre... - Fem!
Sex, får vi sex?
Det är ett förträffligt djur! Han talar sju språk.
Varhelst han skiter slår ett fruktträd rot.
- Tio! - Tio. Elva. Tolv.
- Tretton! - Tretton! Bjuder någon över?
Fjorton, femton, sexton... Sjutton. Arton.
- Tjugo?! - Skitsnack!
- Jag har aldrig fått mer än femton. - När man kan sin sak...
Jag tror att Rolf får bjuda i dag.
Det blir en bra vinter, Rolf.
- Vill du ha skjuts hem? - Nej, åk ni.
Jag tänkte ta en till.
Jag är stolt över dig, Rolf.
De senaste åren har varit tuffa, men nu har jag funnit mitt hem.
- Inget pussande med andra flickor. - Iväg med dig!
- Kom nu! - Nej, jag måste hem.
- Jag måste hem. - Kom nu, snygging.
Okej då, en dans.
God kväll.
I kväll kan vi äntligen visa upp rester från krigen i söder.
Först ut...
Hon var en gång drottning över en mäktig stam -
- smyckade håret med guld och levde i överflöd.
Hennes undersåtar var ädelmodiga och aktningsvärda.
Men så slog hon sig ner vid romarnas bord...
I dag är den här buren hennes rike, där hon suger kuk för svål.
Hennes namn är drottning Antedia, kuksugerskan!
Kuksugare kan ni vara själva!
Säg mig, har du någonsin knullat en drottning?
Ge mig ett bad så är hon er.
Vem bjuder tre silverpenningar?
- Tre! - Tackar! Jag har tre penningar.
Kom igen, än finns lite att ta på.
Vill ni inte knulla henne kan ni kasta henne åt svinen.
- Fyra! - Fyra silverpenningar?
Hörni, titta här!
Är du törstig, hjärtat?
Utsökt! Som ett sött kornvin.
- Fem penningar! - Jag har fem penningar!
Första... andra...
Såld till herren på min högra sida.
Lycka till. Det lär du behöva.
Gudarna är döda. Gudarna är döda!
Härnäst ett sällsynt parti!
Från samma fångst har vi en helig kvarleva...
...en ädel konungs dotter, av självaste Veran utvald.
Hon regerade blott ett fåtal månvarv -
- till dess även hon förrådde sin stam och tog romarnas parti.
Nåväl...
...drottning Kerra är här!
Eller det som återstår av henne.
Vem bjuder fem penningar?
Kom igen, era rövhål! Ni kan stoppa kopparmynt i det.
Eller använda det som hjälpmedel för att somna.
- Jag har sex här borta. - Sju.
- Är du törstig, hjärtat? - Det är inte värt det!
Tio!
Hallå där. Vad har vi här?
Vi har en ny budgivare.
Tio penningar från benranglet till höger.
- Elva! - Femton!
- Sexton! - Tjugo!
Tjugo silverpenningar. Första...
...andra...
Såld till herren här.
Mycket nöje.
Vad ska han med det till?
Det här är stunden då vi måste dela på oss.
Drust, Bradan, Morac, rid norrut, till bergsstammarna.
Morcant, Raven, österut till flackländerna.
Rork, söderut till kuststammarna.
Festle, Haran, västerut till floddalarna.
Och vart rider du, Veran?
Jag rider dit gudarna sänder mig.
Om du har en strategi, berätta.
Färdas om natten, lämna inga spår efter er.
Stammarna fruktar framtiden.
Bär vittne om det gudarna befaller.
Se till att slå eld och att flammorna tar sig.
Kommer ni att gjuta ert blod för att besegra romarna?
Ja, Veran.
I gryningen.
- Jag kan inte uppsöka honom igen. - Det måste du.
Veran skickar ut stammarna i strid, men de känner inte sin motståndare.
Den Döde mannen har vaknat. Bara Veran vet sanningen.
- Vi behöver mer tid. - Vi har inte mer tid.
Den Döde mannen väntar inte.
Så skönt att kejsaren tillfrisknat.
De säger att ni räddade mitt liv.
Den utpekade slaven har erkänt.
Han togs av druiderna som inympade sina ränker.
Det har inträffat förr.
Kejsaren är dig tacksam.
Och i gengäld utfärdar jag följande order:
Du ska stanna här i Britannia och utplåna dessa druider.
- Är det förstått? - Helt och fullt.
Domitius blir kvar här.
Du kommer att finna att hans närvaro är en tillgång.
Jag önskar er en säker hemresa.
- Kejsaren kom visst lyckligt undan. - Det verkar så.
Ania här har deltagit i många strider för Regnenses.
Hon har offrat mycket för stammen. Hon kommer att resa med dig.
Välkommen.
Veran!
Under fem månvarv har du korsat de tretton slätterna -
- för att delge oss gudarnas vilja.
Men du såg något...
Något du valde att inte delge oss.
Varför inte berätta för oss om det du blev varse?
- Tänk dig för, Rork. - Eller har du glömt det?
- Föll det dig ur minnet? - Jag varnar dig.
Om du väljer denna väg finns ingen återvändo.
Rädda då dig själv.
Berätta för oss vad gudarna sa dig om den Döde mannen!
Den döde mannen?
Willa. Berätta nu för dina bröder och systrar vad du vet.
Quane! Även du vet, så tala!
Seså!
Hur är det med er lojalitet mot era bröder och systrar?
Om jag ljuger, säg det!
Jag såg den Döde mannens tecken.
- Han talar sanning! - Är du säker?
Jag svär.
Då så, Andra människan, berätta.
Har den Döde mannen vaknat?
- Ifrågasätt mig inte. - Svara!
Ifrågasätt mig inte!
- Springer du Lokkas ärenden? - Nej.
Mötte du inte den romerske generalen och lät honom möta våra döda?
Det gjorde jag.
Är du inte Lokka?
- Jag är Veran. - Du ljuger!
Jag är Veran och ska så dö!
Å Judocusstammens och den Svarta dödskallens vägnar...
...utmanar jag, Rork, Veran!
Då får det bli så.
Enligt mig hade du tur.
När jag försökte gå på Nuadas heliga vind -
- bröt jag bägge benen, bäckenet, fotleden, käken och fyra fingrar.
Jag pissade blod i en månad.
Jag noterar att du valde att inte nämna det.
Det handlar inte om att flyga...
...utan om att tro, att ge sig hän. Om att ta sig an det omöjliga.
Det förklarar denna överväldigande känsla av tillfredsställelse.
Vad glor du på?
Åh, jag fattar. Jag förstår.
Jag har för helvete inte ätit på två månvarv!
Hur ofta ska jag behöva säga åt dig att inte svära i Den heliga dälden!
Den ännu icke fullkomliga ska korsa luft, eld, vatten, jord -
- och däremellan fasta i två månvarv. Först då delges hon Insikten.
Har du kommit till insikt om nåt på sistone? Inte det?
Under tiden väntar våra dödas legioner -
- men känn för all del ingen press. Ta den tid du behöver.
Upprepa efter mig: Jag inväntar Insikten. Säg det.
- Jag inväntar Insikten. - Såja.
Du känner till förfarandet.
Vid nästa fullmåne beger vi oss till de heliga vassbäddarna...
Och skär vassen med silverskära.
För att väva jungfruns bädd inför nästa månvarv.
Därefter får du äta.
Hördu...
Jag fattar. Jag var med om samma sak.
- Jag var druid innan du ens var född. - Under en kort period.
Verans profetia...
...är den viktigaste profetian i det här rikets historia.
Och vem anförtrodde Veran uppgiften?
Det här är din väg. Och bara du ska följa den.
Bridget?
Rolf? Var du varit?
Vi satt uppe hela natten för att överraska dig.
Det är en pojke.
Tre hurrarop för Rolf!
- Var har du hållit hus, broder? - Det kvittar, nu är pappa hemma.
Ja... Ja, jag vet.
Jag saknar ord för att beskriva det jag känner just nu.
Den förstfödde sonen är en helig son.
Må han åtnjuta gudarnas beskydd under sin tid på jorden.
Från och med i dag, Rolf, är det här barnet din pil.
Må han lyfta, stiga över skogstaket och nå de öppna höjderna.
Du måste ge honom ett namn, så att när druiderna prisar honom -
- blir han känd för sjöar, berg och den vidsträckta himlen.
Det här är sannerligen en salig dag för dig, Rolf!
Jag vill att min son namnges efter någon som är godhjärtad, stark -
- ädel, stilig, rolig och ärlig.
Hans namn... ska vara Rolf.
- Länge leve druiderna! - Druiderna!
Länge leve druiderna.
Veran.
Snälla... Förlåt mig.
Jag ville inte...
- Quane... - Quane har lämnat oss.
- Och det måste även du göra. - Men jag...
Du har förrått mig!
När detta är över ska du lämna druiderna.
- Du är bannlyst! - Nej, snälla Veran!
- Varför har du ljugit för oss? - Gå härifrån!
Gudarna påbjuder att om en av de tolv utmanar Veran -
- så ska de strida till döden.
Den sanne Veran ska skära av den andres huvud.
Jag kunde inte vara lyckligare.
- Bridget, jag behöver berätta en sak. - Vad har hänt?
Mitt namn...
...är inte Rolf.
Mitt namn är Phelan.
- Phelan av Cantiaci. - Va?
Pellenors son. Jag är prins.
Jag förstår inte.
Det är en lång historia.
Jag är av kunglig börd.
Min far, kung Pellenor, var en rättsinnig man -
- men han var kallsinnig och en hänsynslös regent.
När jag var nio lät han offra min mor på druidernas befallning.
Hon hade nämligen romerskt blod.
När romarna återvände...
...beslutade druiderna att offra honom istället.
Pellenor.
Därefter utsåg druiderna min syster till regent framför mig.
Jag inbillade mig att jag var del av krigsgudinnan Brennas profetia...
Det visade sig vara fel så jag bestämde mig för att börja om.
Jag flydde, bytte namn och kom hit.
Och träffade dig i skogen.
Vad är det för skitsnack?
Jag är inte Rolf. Jag vet inte ett skvatt om jordbruk.
- Jag tror inte på dig. - Det är sant.
Vet du inget om jordbruk?
Hur kunde du då sälja tjuren för 20 silverpenningar?
Just det... Det är det andra jag vill prata om.
- Jag förstår inte! - De 20 silverpenningarna...
- Jag har dem inte. - Va?
- Var är de? - Jag har spenderat dem.
Spenderat dem?
- De höll auktion på marknaden... - Vad sålde de?
Min systers... huvud. Och jag köpte det.
- Köpte du din systers huvud? - Ja.
Hur mycket betalade du?
Tjugo silverpenningar.
- Vårt barn, då? - Jag är så ledsen, Bridget.
Jag är så ledsen.
Jag försökte fly från mitt öde.
Men i går kväll, på marknaden, förstod jag för första gången:
Vad förstod du?
Druiderna sa att gudarna har gett oss alla en uppgift -
- och att min är att finna ett ljus som jag sedan ska skydda -
- och få att växa till en rasande eld.
I går fick jag en andra chans... Nej, det var ödet.
Min syster, eller gudarna, sa att jag har en uppgift att utföra.
Holt! Kom ut!
Han köpte sin systers huvud! Det ligger i en säck där inne!
Åh, nej...
Hör på nu. Du heter Rolf. Du är Bridgets make -
- och lille Rolfs far. Du är ingen prins med en uppgift.
Du är Rolf, jordbrukaren!
- Vad heter du? - Phelan.
- Vad heter du?! - Phelan!
Vad heter du?!
Jag är Phelan av Cantiaci.
- Vad heter du? - Phelan.
Vänta! Vänta, vänta...
God natt, Rolf.
God natt, Bridget.
Som Veran är du eken.
Som utmanare är du floden.
Må gudarna tala!
Utmanaren utdelar första slaget!
Låt gudarna tala!
Må frid följa dig, druid.
Jag är Veran!
Jag ska visa er vägen!
Den utmanade!
Den utmanade! Den utmanade!
Farväl, lille prins.
Syster... Jag önskar att jag hade hälften av din styrka.
Men jag lovar att inte svika dig.
Jag ska inte ge vika.
För nu vet jag att det finns ett ljus i denna värld.
Det finns ett ljus...
Vad säger de?
- De säger att du är Veran. - Inget annat?
Säg sanningen.
Några av dem viskar om trollspel.
Om svart magi.
Vad säger du?
Jag säger att gudarna har talat.
Lämna mig.
Vi är på jakt efter berättelser, fabler, mirakler...
Sånt här sprider sig snabbt. Erbjud silvermynt så ska de nog tala.
En ensam flicka, alltså?
Hon kan vara med en lärare, mentor eller en grupp följeslagare.
Följeslagare eller lärjungar?
Seså...
Nu ska vi inte förhasta oss.
Ta ett äpple.
De är goda.
Visst är det gott? Glufs-glufs.
- Vem är du? - Jag är äppelmannen.
Mannen med äpplena. Äppelkungen.
Jag äter äpplena och kärnorna faller -
- och växer till nya träd som blommar och ger nya äpplen.
Och jag ger dig ett äpple som du glufsar i dig, glufs-glufs.
Lugn nu, inte så fort. Du sätter i halsen.
Du är kung Pellenors son.
Din syster, Kerra, sökte upp dig det här månvarvet. Hon hittade dig.
Känner du till druiden Veran, som för gudarnas talan?
- Det gör jag. - Bra.
Jag vill att du gör en sak för mig.
Vad heter du?
Förlåt mig, så ohyfsat av mig.
Jag har varit ensam så länge nu och mitt sätt...
Mitt namn?
Mitt namn är Harka.
Och var och hur, Harka, kommer du in i allt det här?
Jag är allt det här.