- E gata cina. - Frunze și vreascuri, de dimineață ?
E supă din frunze de mure.
Ai observat că nu pot merge nici 50 de metri
fără să-mi fac nevoile ?
E un gust cu care trebuie să te obișnuiești.
Te-ai aliat cu dușmanul meu.
Armata Antediei e pregătită, dacă nu ne va ieși.
Cum să am încredere în tine ?
Vrei să te culci cu ea înainte să o omori ?
Îți dau un sfat. Fii cu ochii pe bărbatul tău !
Trimite vorbă la Regni, să înceapă atacul.
- Ai încredere în el ? - Nu cât să-l mint.
Cred că știu de ce au venit romanii.
Lokka, marele demon al pământului, a venit să te distrugă.
Prinde-i !
- Gărzi ! - Protejați regina !
Ai făcut o mare greșeală azi, aici.
Împreună trebuie să-l distrugem pe Lokka.
Împreună ?
Îți spun numele în cântec, soră. Cei morți îți strigă numele !
Se pare că totuși nu ești o pacoste inutilă, enervantă
și băgăcioasă.
Mulțumesc.
Ai văzut-o pe Islene ?
Răspunde, fato !
- Da. - Ți-a spus ceva...
Despre lumea de dincolo, despre tine.
Da.
Bărbatul de acolo a zis că există o profeție. Că stă scris.
- Că e... - Destinul.
Mi-a explicat și mie.
- Îl crezi ? - Nu știu ce să cred.
Islene a fost. Dacă asta ai văzut înseamnă că e adevărat.
De asta mi-e frică.
Trebuie să pornești într-o călătorie importantă.
Prietenul tău de acolo va avea grijă de tine.
Cum adică ? Ce-a zis ? Stai puțin, dar cu tine cum rămâne ?
E pericol mare unde vei merge. Nu-ți trebuie un orb lângă tine.
- Nici vorbă ! - Cait...
Ai zis că eu decid. Ei bine, nu te voi părăsi !
Așa e, Și mi-ai salvat viața. Știu că vei face ce trebuie.
Nu pot. Nu te pot pierde iar.
Vino încoace ! Vei porni într-o călătorie.
Asta fac copiii. Cresc și pleacă de-acasă,
după care se întorc și le povestesc părinților.
Sunt sigur că ne vom revedea, chiar dacă nu în lumea asta.
- Și pe sora ta. Vom fi împreună. - Dar tu unde pleci ?
- Nu-ți face griji pentru mine. - Nu sunt pregătită.
Te cheamă, Cait. Știi ce ai de făcut.
Pentru mine, pentru Islene... Pentru noi toți.
Lasă-mă pe drumul sudic. Îl cunosc ca pe propriile buzunare.
Cum o să te descurci ?
Nu-ți face griji pentru mine !
Ai grijă să faci ce trebuie, că te voi găsi, cu sau fără ochi !
O să ți-i cauți și tu pe ai tăi pe jos. Clar ?
Foarte clar.
- S-a zis cu el. - Ce ?
BRITANNIA
Seria I Episodul 8
IARNA PATRU LUNI MAI TÂRZIU
- Nu ți-e frig, mamă ? - Mulțumesc, dragul meu.
Dar dorința mea arzătoare de răzbunare îmi ține cald.
Au trecut patru luni. Poate ar trebui să negociem.
Ei, pe dracu' !
Abia acum devine interesant.
S-a terminat carnea. Și cea de porc, și cea de pui, și cea de vită.
- Chiar și cea de cal. - Cât grâu mai avem în hambar ?
- Cât pentru două luni. - Mâncăm pâine.
- Două luni ? - Apoi, terci.
- Trei luni ? Și-apoi ? - Trei luni de iarnă.
Să vedem cât rezistă când vine crivățul.
Om vedea cine are mai multă voință.
Probabil că vă întrebați de ce v-am chemat.
Ei sunt Ashur Ram și fratele lui, Aziz, din câmpiile Asiriei.
Îl cunosc pe Ashur Ram. Ne-am intersectat de multe ori...
Și cine n-a auzit de Hella, Corbul Irlandez, nimicitorul faraonilor...
Despre faptele ei s-a tot scris.
Nu știu cine ești tu. Sau ei. Unde-i aurul ?
Solul tău a zis 100 de solidus, în avans.
- Nu vrei să știi ce ai de făcut? - Întâi, aurul.
Pe cine cauți, generale ?
E din Cantii. O fată.
A plecat din cetate acum patru luni, cu tatăl ei orb.
O fată și tatăl ei orb ?
Asta e profeția druizilor.
Pe fată o vreau.
Cine îmi aduce capul ei, fie că e bărbat, fie că e femeie,
va primi de zece ori mai mult decât e aici.
Cu toții sunteți ucigași.
Unii dintre voi riscați să fiți executați de Senat,
dar cine face asta va avea protecția împăratului...
Fir-ar !
în tot imperiul, pentru totdeauna.
- Ce-i aia ? - O arbaletă.
- Cât vrei pe ea ? - Nu e de vânzare.
N-am toată ziua la dispoziție.
Ai grijă, că e puternică !
Eu sunt Jhehutamisu Akbolla Ramses.
Fac otrăvuri rapide, dar și încete.
De cele încete să vă temeți !
Atacul de la Crugdunon,
ziua 131. Încă nu a început să ningă.
Pactul cu regina Antedia încă e recunoscut.
Și Legiunea XX Valeria Victrix e în drum spre Rutupiae.
Așadar, vorbești în numele împăratului.
Și tu asculți pe la uși.
Să lămurim un lucru !
Eu l-am orbit pe nenorocit, dar nu mi-a cerut-o nimeni.
Nu a apărut niciun djinni.
Nu a venit în galop niciun centaur, să-mi șoptească. Așa mi-a venit.
Și tu îmi spui acum că am făcut asta pentru că așa "trebuia" ?
- Deci nu te-a pus nimeni. - Exact.
- Ai zis tu să-l orbești. - Da.
- Ai mai pedepsit prizonieri. - Zeci.
- I-ai mai scos ochii vreunuia ? - Nu, e prima oară.
- Ce ți-a displăcut vederii ? - Era un bou. Și tu ai fi făcut la fel.
- Eu n-am fost acolo. - Puteam să-i tai limba.
- Dar nu ai făcut-o. - Dar aș fi putut.
- Dar nu ai făcut-o. - Dar aș fi putut s-o fac !
Dar nu ai făcut-o.
Ce porcărie ! Mă duc să-mi deșert mațele.
Sunt destul de sigur că asta e ideea mea,
dar, în caz că e vreo tâmpenie de profeție,
scrie acolo și cât de des trebuie să mă șterg la fund ?
Tu nu îi slujești împăratului !
Cui dracului îi slujești tu ?!
Cioc-cioc !
Toate bune ?
Da.
Hai, repejor ! Trebuie să mergi în vizită la băbăciune.
Pleacă ! Deci asta e tot ce avem, atât ne-a mai rămas.
Asta e tot.
Vom mai avea răgaz.
Ca să ce ? De când au venit romanii, cetatea e sortită pieirii.
Eu am știut. Cred că și tatăl tău a știut.
Te întrebi vreodată dacă era mai bine să plecăm ?
Doar noi doi...
În fiecare zi.
Dar apoi văd chipurile oamenilor de afară,
ale acelor copii flămânzi.
Nu ai de ales. Predă-te romanilor !
- Plătește taxele ! - E prea târziu.
- Ba nu. - Gen. Aulus nu are încredere în mine.
- De ce ? - Pentru că știu cine e.
Știu ce e...
- Și știu ce vrea. - Cum adică ?
Mi-a vorbit despre taxe,
dar intenția lui era alta.
Renunță la cetate și cruță oamenii !
Amândoi știm că Antedia nu va cruța niciun suflet.
Mă va omorî pe mine ultima, ca să-i văd pe toți ceilalți murind.
Miroase ! Așa-i că miroase minunat?
Peste câteva săptămâni, nu vor mai avea porumb.
O să-și mănânce câinii, apoi, curelele.
Apoi, supa din încălțări.
Până la urmă, o să-și vâneze copiii.
Abia apoi vom negocia, fiule.
Bun venit ! La țanc pentru micul dejun.
Unde e legiunea pe care mi-ai promis-o ?
Valeria Victrix XX e pe drum dinspre Rutupiae.
Călăreții lor s-au unit cu ai noștri acum două zile.
Două ? Puteam avea o mie de oameni de la Noviomagus Reginorum într-o zi.
Dacă aș ști unde se află, sigur aș fi uimit.
Spionul ăla al tău, cel de la cetate...
- Eu zic să ne folosim de el. - Eu decid când anume.
- Hai să decidem împreună ! - Te îndoiești de mine ?
Eu organizam atacuri pe când tatăl tău o curta pe maică-ta.
Cred că a sosit momentul.
Gildas, trimite-i asta amicului tău din citadelă.
- Ce-i cu fața asta bosumflată ? - Cred că i-a pierit foamea.
Ce e, băiețel ? Nu-ți place cum gătesc ?
Regina te-a întrebat ceva.
- Nu mi-e foame. - Nu ți-e foame ?
Ai auzit, Kerra ? Amicului nostru nu îi e foame !
Și când te gândești că oamenii și-ar da o mână pentru niște bucate...
Mănâncă ouăle, că mă înfurii !
Ai zis că te-ai gândit.
M-am gândit că ar fi mai bine să...
să rămânem aici.
Exact.
- Salutare ! - Salut, prietene !
Intră !
Unde e fata ?
Salut !
- Ce vrei ? - Mi-e foame.
Îmi dați și mie ceva de mâncare ?
Salut, fato ! Îți dăm și ție ceva.
Vino și ia loc lângă mine !
- Da, îți dăm ceva de mâncare. - Nu-ți fie frică !
Ia vino tu și stai pe genunchi !
Mulțumesc. Frumos din partea ta.
Stați așa ! Ce-i asta ?
- Ce e ? - E frumoasă, nu ?
- E minunată. - Uitați-vă la ea ! În mijloc.
Vă uitați în mijloc ?
Bun.
Așa... "Cum bate briza peste..."
"Cum bate briza peste chipul tău, adormi ușor..."
"Cum vântul rece bate peste chipul tău..."
"Cum vântul rece bate..."
"Cum briza..."
"Bate chipul tău..."
"Cum bate briza peste chipul tău, adormi ușor !"
După ei !
Fugiți ! Prindeți-i !
Unde-i fata ?
"Cum bate briza peste chipul tău, adormi ușor."
"Pleoapele-ți sunt grele și intri în Sanctuarul somnului liniștit."
- Am avut emoții ! - "Vântul rece" ?
E frig, ce dracu' !
Nu mă interesează dacă e frig sau nu. Trebuia să-i adormi !
- Ai dat-o în bară. Era să murim. - Mă străduiesc !
Nu destul. Nici o mâță nu ești în stare să adormi. Incredibil !
Nu putem sta. Soldații sunt pe urmele noastre.
Era perfect aici ! Râu, iepuri peste tot, dar nu !
- Hai să ne mutăm, că tu nu... - E greu !
Când eram copil, puteam vrăji un sat întreg cu un băț.
Hai, scutește-mă !
Au trecut patru luni, și tu tot nu știi ce fac păsările, cum bate vântul...
Ești degeaba. Parcă încerc să învăț un copac.
E ultima oară când întreb.
- Unde e fata ? - Stai, stai...
Acum ceva timp, am văzut un orb și o fată.
Când ?
Asta nu prea mai știu, că am pierdut noțiunea timpului...
- Unde era ? - La răscruce, după sat.
Ea s-a dus spre nord, el, spre sud.
Cu alt bărbat. Atâta știu !
Ai avut dreptate, e puternică. Face toți banii.
Mersi că mi-ai cărat banii peste tot.
Unde e răscrucea ?
În profeția asta...
- Zice de o fetiță... - Și de tatăl ei orb.
- Ce vrei să zici ? - Ca mine și ca tata ?
Adică ?
- Am înțeles... - Da ? Cred că și ceilalți au înțeles.
În primul rând, el nu e orb din naștere.
Tată orb, fetiță... Cine știe ? Poate tu ești orbul.
Să-ți mai zic ce scrie ! Vrei să știi ce va mai fi ? Îți zic imediat.
Lokka, furios, eliberează trei cerberi,
ca s-o găsească pe Aleasă. Poftim ! Îți place cum sună ?
- Cerberi ? - Cerberi.
- Ce-i ăla ? - Îți explic imediat.
Nu e de bine. Nu e un animal de companie.
Și ce zice că se întâmplă după eliberarea cerberilor ?
Ce se întâmplă cu Aleasa ?
Nu știu.
Nu știi?
- Atâta am putut afla. - De ce ?
Ți-am zis că m-au dat afară.
Deci nu știi cum se termină.
- Nu. - Am înțeles.
Și scrie pe undeva, prin profeție, ceva despre tine ?
- Profeția nu e completă. - I-auzi...
E enigmatică prin definiție ! Nu-ți dă toate detaliile !
Sigur e bine că ești aici, acum ? Poate ar trebui să fiu numai eu.
Ce vorbești ? Ai nevoie de mine !
Că ești așa de important, așa de folositor,
că te poți transforma oricând înapoi în demon și îmi poți smulge capul !
- Te-ai schimbat. - Tu, nu. Tot un ticălos ești.
De când ai aflat că ești specială, te dai că le știi pe toate.
Îți zic eu ce e un cerber. Un cerber spune:
"Ai face bine să te concentrezi și să-ți dai mai mult silința,"
"că nu e de joacă."
Foarte bine, frumoasa mea !
Nu e însoțită de un orb.
E cu un druid.
Te-ai dat de gol cu pasărea. Am văzut-o de mult.
Care e care ?
- Du-te-n iad ! - Interesant, că tocmai de acolo vin.
Așadar, Jhehutamisu Akbolla Ramses...
Ia zi-mi tu despre profeție !
E totul bine, praefectus ?
Praefectus ?
Mulțumesc, Vitus.
Am aflat vești de la Legiunea XX Valeria Victrix.
Mai au o zi până în Crugdunon.
- Cum te numești, scribule ? - Marcus.
Vino-ncoace ! Ia loc lângă mine !
Stai jos l
Mulțumesc.
- Ai copii ? - Patru fete.
Fiecare, născută într-un anotimp.
Și te gândești tu, Marcus, că, atunci când n-om mai fi,
când n-or mai rămâne din noi decât oase și dinți și o găleată de mâl,
oamenii vor afla ce s-a întâmplat aici doar din cuvintele tale ?
Gândește-te puțin ! Oamenii îți vor citi cuvintele și vor spune:
"Asta s-a întâmplat. Asta au făcut."
Fără tine, toate astea sunt doar un vis din trecut.
Așadar, ești un om foarte important, Marcus...
Pentru că tu...
îi șoptești viitorului.
Bea !
Ți-e foame ?
- Dezleagă-mă ! - Pardonnez-moi, monsieur...
Dar...
Nu.
Nu am primit vești de la tine de o lună. N-ai aflat nimic nou ?
- Mâncarea e pe ducă. - Dar este încă.
Grâul le mai ajunge trei luni.
Regina ce face ?
E pusă la încercare ucenica ?
Regina își conduce bine poporul.
Îi alină.
O să-ți spun un mic secret, Gaul.
De când eram mică,
îmi dădeam seama când cineva mă mințea.
Trebuie doar să închid ochii, să ascult atent,
și-mi dau seama dacă e sau nu adevărul.
Așa că o să te întreb ceva, o să închid apoi ochii
și, dacă mă minți, o să-ți tai testiculele,
o să le prăjesc în tigaia mea mare și o să te pun să le mănânci.
Și sunt sigură că, la ce foame îți este, o să le dai pe gât.
Ce simți pentru noua regină ?
- Știu cui îi sunt supus. - Mai tare, te rog !
- Știu cui îi sunt supus. - Atunci, fă-ți datoria, Gaul !
Toate bune ?
E mai bine acum ?
Bietul Marcus...
Știi că avea patru fiice ?
Fiecare, născută într-un anotimp.
Spune-mi, prietene...
Ai pus singur la cale asta ?
Sau te-a ajutat cineva ?
Ce-am făcut ?
Am ajuns la capăt de drum noi doi...
Dar, de dragul vremurilor de odinioară, îți voi da un sfat.
Și ai face bine să-l asculți.
Fugi !
La o parte !
Incendiu !
Stai ! Nu ai ce să faci !
Le chiorăie mațele...
Soarele e la asfințit și graurii se ascund prin pădure.
Nu te grăbi !
După trei zile de ploaie,
găsești opintici la nord de un stejar bătrân.
Așa.
Aranjează astea nouă oase astfel încât să vezi dacă e pericol.
Tata a murit.
Tatăl tău e descurcăreț. Își poate purta singur de grijă.
E orb, iar eu l-am părăsit.
- Ascultă-mă ! - Am jurat că-l voi proteja.
- Da. - Am făcut o mare greșeală.
Nu trebuia să-l părăsesc.
Toți cei pe care îi iubesc, la care țin și care țin la mine
sunt morți.
- Ascultă-mă ! - Nu sunt puternică.
Ce trebuia să se întâmple nu se va întâmpla din cauza mea.
Știu lucrul ăsta acum. Mi-e mai clar ca niciodată.
Nu sunt eu aleasa.
Nu sunt ce ai crezut că sunt.
- Ce-ar spune Islene acum ? - O s-o întreb.
- Cum ? - O să mă duci tu în lumea de Dincolo.
- Nu, nu... - Trebuie să-i văd.
Nu știi ce înseamnă asta.
Nu ai priceperea și căile pentru a face asta.
- Nu te vei mai putea întoarce. - Am zis eu că vreau ?
Bine. Nu știam că ești atât de slabă.
Așa sunt eu.
Așa am fost mereu.
Uită-te în jur ! Suntem în pustiu.
Delirezi.
Că nu ai mâncat nimic.
Mă duc după apă.
Ar trebui să fie mai puternică.
De ce nu pricepe odată ?!
Nu e deloc bine.
Să fie adevărat oare ?
Să fi fost semnele atât de clare ?
Iartă-ne !
Tată... Vin la tine !
Așteptarea a luat sfârșit.
Fir-ar !
Fir-ar ! M-am înșelat.
M-am înșelat !
- Uită-te în ochii mei ! Uită-te ! - Nu !
Istorii din vremuri apuse, Năluci nedeslușite,
De-a lungul eternității, Strigătul umanității...
Atunci cântărețul venea, Cântece de dragoste cânta.
Șfărșitul episodul 8
Subtitrare: Retail