Și pe mine m-a adus mama aici înainte de solstițiu.
Și ce ți-a spus ?
Că nu trebuie să fac tot ce spune tata.
Și tata știa ?
Toți bărbații știu, dar nu le place să vorbească despre asta.
Fir-ar să fie !
În câteva ore, 400 de corăbii vor porni către Britania.
20 000 de oameni... Sau, ca să fiu exact, 19 996,
pentru că voi patru nu ați avut chef.
Ce nu v-a plăcut ? Vremea ?
Ascultă-mă bine, Pellenor ! Scuip pe sufletele morților voștri !
Războiul cu tribul Regni va ține generații întregi din cauza ta !
- Locul ăsta e măcinat de lupte. - Și care e planul?
Le găsim punctul slab și le forțăm mâna.
Tată ! Tată !
Te duc până la râu, dar de acolo te descurci singură.
Nu are legătură cu tine, ci cu mine.
Eu sunt Veran. Tu, numidianule, vei porni într-o călătorie.
Părăsește aceste insule !
Mai are cineva mesaje din lumea de dincolo ? Să vorbească acum !
Cum a fost călătoria ? Mi-ai adus ceva ?
Te-ai descurcat bine, numidianule.
Un singur lucru mai vreau să faci pentru mine.
Somnul mi-a fugit, ca o stea căzătoare Ochii i-am deschis, să arunc o privire.
Văzându-mă lângă mare, Am avut un sentiment de seninătate.
Atunci, cântărețul venea, Cântece de dragoste cânta.
BRITANNIA
Seria I Episodul 2
Atunci, cântărețul venea, Cântece de dragoste cânta...
Bună dimineața !
- Phelan, ce vrei ? - Iartă-mă că te deranjez, draga mea.
Bună dimineața, vărule Lindon ! Voiam doar să vă spun despre romani.
Rege Pellenor, la poartă este...
Știu cine este la poarta mea. Adu-mi colanul.
Unde este regele nostru ?
Nu e regele tău. Regele tău doarme liniștit în Galia.
Mai lasă-mă în pace.
- Nici mie nu-mi convine învoiala asta. - Nu s-ar zice.
Un lucru e sigur. E plăcut la vedere.
E și curajos, dacă a venit singur.
A venit să negocieze. Aduce un mesaj de la generalul lui.
Am înțeles. Despre asta era vorba ?
Nu mi-am dat seama, pentru că nu știu așa de multe despre ei.
Nu e limpede ? Doar nu a venit să lupte.
Așa cred. Deși, cu brațele acelea...
E un moment important pentru tine.
Deși, de aici, de sus, nu văd nicio asemănare.
I-am ascultat pe bătrâni, te-am ascultat pe tine, mi-am ascultat inima...
Iar inima mea îmi spune că încă nu suntem în război.
Ai dreptate. Mai e timp. Vei sta de vorbă cu ei ?
Eu sunt Vitus Aurelius, optio al Legiunii a VIII-a,
slujitor al împăratului Claudius.
Mă aflu aici protejat de misiunea mea de sol.
Fă cale întoarsă la Roma !
Acum e război.
E timpul să mergem.
Au trecut trei romani pe aici !
- Pe unde ? - Au trecut pe lângă mine.
Dacă m-ar fi văzut, aș fi fost moartă acum.
Ai avut noroc.
Nu a fost noroc. Tu ai lăsat urma asta, ca să mă protejezi.
Nu, nu era pentru tine.
Mă protejează în timp ce dorm.
Dar a avut efect și la tine ? Interesant.
Ia, mănâncă astea.
- Ce naiba sunt astea ? - Fructe de sânger.
Sunt dezgustătoare !
Am uitat să-ți spun că au gust rău, dar sunt hrănitoare.
Mestecă !
- Înghite. Le-ai înghițit ? - Nu sunt copil !
Nici femeie nu ești. Poate de aceea nu te-au văzut !
- Poate chiar ești invizibilă. - Cât te urăsc !
Nu-mi mulțumi.
O sămânță.
Hai să mergem !
- Dillion ! Eu sunt! - E Morna, nevasta mea !
- Ești teafăr ? - Morna ! Morna !
Ce e cu larma asta ?
Islene ?
Le-a văzut cineva pe Cait sau pe Islene ?
Liniște !
Tăceți !
Dacă pățește ceva vreun soldat care intră sau iese din tabăra asta,
bărbații voștri vor fi executați !
Sper că ați priceput !
- Sunt bocitoarele. - Câte sunt ?
În jur de douăzeci.
Fă-le să tacă, dar nu le pune pe fugă. Când se aranjează lucrurile,
le-ar prinde bine băieților compania lor.
M-am tot gândit...
Avem râul ca flanc, dar suntem prea aproape.
Arcașii ne-ar putea ataca fără să treacă râul.
Înțeleg... Care e problema, de fapt ?
Haide, te cunosc de prea mult timp.
A știut numele străbunicului tău, tribunul Numerious Plautius.
Vorbesc tot timpul despre asta.
El s-a înrolat cu o lună înainte de plecare.
Spune-mi la ce te gândești. Îmi cunoștea trecutul. Și ce ?
De ce să-și fi sacrificat viața ?
Nu are niciun sens.
Înțeleg ce vrei să spui în legătură cu poziția noastră,
dar îmi place să am râul aproape.
Nu e Tibrul, dar tot îmi place.
- Unde te duci? - Să fac baie.
Legionar, ia trei oameni și stați pe lângă general.
Da, prefect.
Vom muri ca să poată generalul să se spele la fund.
Ce moarte glorioasă !
Unde naiba a dispărut ?
Poftim ? Fir-ar să fie !
Ai fost prevenit, Aulus Plautius !
Căiește-te !
Așadar, ți-ai pierdut mințile, iar druizii te-au alungat.
Nu mi-am pierdut mințile. Druizii nu te alungă pentru asta.
La druizi, să fii nebun e o condiție.
Atunci, de ce te-au alungat?
Pentru că eram posedat de un demon.
- De un demon ? - Îl cheamă Pwykka.
Cine e Pwykka ?
Unul dintre cei trei regi ai demonilor.
Pare a fi important...
Dar tu nu ai putea să fii posedat de un demon de rând, nu ?
Tu i-ai văzut pe druizi ? I-ai privit în ochi ?
Când privești un druid în ochi e ca și cum ai privi în neant.
Dar și druizii se tem de Pwykka...
Așa că nu-l poți lua pe Pwykka în derâdere.... niciodată !
Și de ce nu te-au omorât druizii ?
Pe Pwykka nu-l poți ucide. Pwykka e nemuritor.
Deci încă e înăuntrul tău.
E adormit de un an...
Dar, cu toată larma asta, îl simt zvârcolindu-se în somn.
Nările lui simt sângele și flăcările...
Dar, atâta timp cât e în mine, mă protejează de druizi.
Nu se pot atinge de mine.
Abia când Pwykka mă va părăsi
se vor putea răzbuna druizii pe mine.
Atunci, voi avea necazuri mari.
Atunci, îmi vor putea face ce vor ei, și o vor face.
Am ajuns.
Romanii sunt acolo, iar peștera, dincolo. Acolo vei fi în siguranță.
- La revedere ! - Unde e peștera ?
Ți-am spus că te duc până la râu.
- Și unde e râul? - La 15 kilometri în direcția aia.
Te-aș duce eu, dar aș irosi timp prețios.
Eu trebuie să-i distrug pe romani.
Drumul șerpuiește mult.
O iei prin Mica Pădure a Demonului, apoi, spre est...
Stai puțin ! Pădurea Micului Demon ?!
Pădurea e mică, nu demonul.
Prin Mica Pădure a Demonului,
apoi, ajungi direct în Marea Pădure a Demonului. E înfricoșător...
Cobori pe stânci, până la cascadă...
Sunt lupi în zona cascadei,
dar, dacă mai mergi câțiva kilometri, vei zări peștera.
Mergi cu bine !
Nu mă duc la peșteră. Vin cu tine, să-i căutăm pe romani.
Ba nu.
Tata nu era acasă. Poate a fost luat prizonier.
Nu voiam să-ți spun asta... Dar tatăl tău e mort.
Am văzut când l-au ucis.
A avut o moarte de războinic.
Lupta ?
Cu mult curaj. Ai fi fost mândră de el.
Nimeni nu vine înarmat la solstițiu. E interzis.
Probabil că a dezarmat un roman.
Avea o sabie sau o suliță ?
- O sabie. - Cu care mână lupta ?
Stânga sau dreapta ?
- Stânga. - Nemernic mincinos !
Bine, te-am mințit. Dar tu m-ai obligat.
Tu nu ești nebun, ești doar nemernic ! Un nemernic mincinos !
Nu te pot lua cu mine. Mă încetinești !
- M-ar putea prinde din cauza ta ! - Ești malefic ! Mincinosule !
Misiunea mea e vitală ! Tu nu înțelegi !
O să-i găsesc singură pe romani !
- Pe acolo o iau eu ! - Ba nu ! Găsește alt drum !
Era sigur că-mi iese.
E o fortăreață montană înconjurată de fortificații naturale.
Poziție bună pentru arcași. Fortăreața principală e ascunsă în interior.
Ar fi loc pentru trei-patru mii de oameni.
Dacă am cuceri-o, am prelua conducerea triburilor de pe coastă.
Crugdunon e avanpostul nostru din sud.
Adu-mi unul dintre copii.
Un băiat.
Zeii au ales. Cu primul prilej care se ivește.
- Ne-am înțeles ? - Da.
Cum te numești ?
Innis.
Dar regele tău cum se numește, Innis ?
- Regele Pellenor. - Și este un rege bun ?
L-am văzut o singură dată. Era foarte bătrân.
Druizii i-au scris versuri pe față.
- Versuri ? - Povestea regelui.
- Și care e povestea ? - Doar druizii o știu.
Dar eu ? Știi cine sunt eu ?
Mama mi-a spus...
Ce ți-a spus mama ta ? Mie poți să-mi spui.
Mama spune că ești un demon.
Și e aici, cu tine, mama ta ?
Dar tatăl tău ?
În lumea de dincolo.
- Cum a murit ? - Soldații tăi l-au trimis acolo.
Ce vrei să fii când vei fi mare ?
- Războinic. - Războinic ?
- Și cu cine vei lupta ? - Cu tribul Regni.
- Sunt dușmanii voștri ? - Ne-au ars casa.
Mi-au omorât câinele.
Innis... în legătură cu lumea asta de dincolo...
S-a întors vreodată cineva de acolo ? Cineva pe care îl cunoșteai ?
Doar druizii pot face asta.
Acum pot să plec ?
Vino încoace !
Apropie-te.
Nu te teme.
Mai am o întrebare. Pe urmă, poți pleca. De acord ?
Povestește-mi despre druizi.
Innis !
- Ai învățat ceva ? - Foarte mult.
- Optio ! - Dle general...
Începe să crucifici prizonierii. Câte doi pe oră.
- Să ajungă vestea la Pellenor repede. - Da, domnule.
Ia doi călăreți și pregătiți-vă. Vreau să vizitezi niște oameni.
Mișcă-te !
Nu, nu, nu ! Luați-mă pe mine! El nu poate lucra.
- Vrei să vii tu ? - El e prea bătrân ca să muncească.
Atunci, vino și tu.
Ce construiesc ?
- Nu... Nu ! - Tu urmezi.
Au început să execute prizonierii.
Nu pot face nimic.
Încearcă să-l faci să se răzgândească.
Tata e hotărât.
Vrea să procedeze ca strămoșii lui.
Fără negocieri, doar război.
Casa noastră e plină ochi.
Copiii spun că niște războinici dorm în magazia cu mere.
Acesta e scopul în care a fost construită fortăreața.
Totuși, acum, când romanii s-au întors, nu ar trebui să ne ferim de slăbiciunea
celor dintre aceste ziduri ?
Ce vrei să spui ?
Fiica ta, Kera... Mă tem că...
De ce te temi ?
- Că îți ascunde niște lucruri. - Ce lucruri ?
Eu sunt Kerra, fiica lui Pellenor, regele tribului Cantii.
Am venit să vorbesc cu generalul vostru.
E prima oară ?
Vreau să-mi dai cuvântul tău că pot discuta cu tine în siguranță.
- Ai cuvântul meu. - Ați venit să ne cuceriți ?
Vrem să lucrăm cu voi, pentru binele ambelor părți.
Și de câte crucificări e nevoie pentru asta ?
Ieri am trimis un sol la tatăl tău, să negocieze.
Azi s-a întors cu coada între picioare.
Iar acum ai venit tu. Ce s-a întâmplat ?
S-a răzgândit ? El știe că ai venit aici ?
Nu ne mai ucide oamenii. După aceea, stăm de vorbă.
Iartă-te, dar despre ce ?
Eu am cerut să vorbesc cu regele.
Deși mi-aș petrece toată ziua stând de vorbă cu tine,
nu pentru asta mă plătește împăratul.
- Tatăl meu mă ascultă. - Înțeleg. Ține cont de părerea ta ?
- Îl poți influența ? - Da.
Dar nu el te-a trimis aici, nu ?
- Nu. - Eram sigur.
Pellenor pe care îl știu eu nu ar face așa ceva.
Nu mai executa prizonierii.
- Și în schimb... - Voi vorbi cu tatăl meu.
Optio !
Da, dle general.
- Opriți execuțiile. - Da, dle general.
Mulțumesc.
Azi-dimineață, un băiat din tribul vostru mi-a spus o poveste.
Mi-a spus că regele Pellenor avea o soție tânără și frumoasă...
Pe care o iubea din toată inima.
Într-o zi, druizii i-au spus că regina lui e blestemată.
Avea sânge de roman.
Bunicul ei era un fost soldat roman, așa că ea era pe jumătate demon.
I-au spus că va căuta să-l distrugă pe rege.
Pellenor a chemat-o pe soția lui...
Și a pus să fie jupuită de vie.
Mă întreb ce gândesc druizii voștri despre tine...
acum.
Chinuitoare întrebare, nu ?
- De când mă urmărești ? - De azi-dimineață.
Erau iscoade ale tribului Regni.
- S-ar putea să fie și alții. - Știu eu alt drum.
- De aici, nu mă mai poți însoți. - Știu. O voi lua înapoi.
-Îi vei spune ? - E regele meu.
Eu nu te pot împiedica.
Tocmai m-am întors din zona romanilor.
Le-am văzut tabăra.
Generalul a dat ordin să înceteze crucificările.
- Din ce motiv ? - Nu știu.
E al meu... Nu pune mâna !
Ce sunt pergamentele astea ?
Nu știu ! Tot felul de povești...
- Povești romane. - Da !
De când le ai ?
De când eram mică. Mi le-a dat mama.
- Ești nebună ? - Și tu ai sângele mamei !
Toate scrierile sunt interzise ! Sunt lucrarea diavolilor.
Unde ai fost azi ? Unde ai fost toată ziua ?
M-am dus la tabăra romanilor. Am vorbit cu generalul lor.
- A ordonat încetarea execuțiilor. - Și ce vrea în schimb ?
Voiam să mai câștigăm puțin timp și a mers.
Avea dreptate... Chiar ești la fel ca mama.
Dacă ar ști ce mi-ai spus acum și eu aș păstra secretul,
știi ce mi-ar face ?
Mi-ar face ceea ce i-a făcut ei.
Inamicul ! Inamicul !
Mișcați-vă !
Pe poziții ! Privirea înainte !
Privirea înainte !
- Așteptați ! - Așteptați !
Haide...
Pregătiți balistele !
Încărcare !
Atacați-l !
Stați !
Acela e un indicator de distanță pentru arcași.
V-am ordonat să așteptați.
E prefectul, domnule.
E un steag de pace.
Dragul de Lucius Validus...
Au venit să negocieze.
Generalul Aulus Plautius,
comandantul Legiunii a IX-a Legatus Augusti,
aflat aici la porunca împăratului Claudius și a Senatului Romei.
Regina Antedia, a tribului Regni, fiica lui...
Stai jos odată, băiete ! Ai vorbit destul pe ziua de azi.
Ești bine-venită aici, regină.
Scuip în locul acesta. Pământul tribului Cantii îmi dă mâncărimi.
Am 20 000 se războinici, 10 000 de sulițași, arcași numeroși...
Am fier, pământuri și fierării de ajuns pentru un război de o sută de ani.
În fortăreața mea am izvoare, un câmp cu grâu și grajduri pentru vite,
provizii de ajuns pentru un asediu de zece ani.
Asta, dacă ai reuși să te apropii de ea, și mă îndoiesc.
Așadar, de data asta, ce ne oferi ?
Împăratul Claudius Tiberius Augustus
ar dori să deveniți cetățeni ai Romei...
În schimbul unor taxe modeste,
ar vrea să vă conduceți în continuare ținuturile,
să venerați zeii voștri și să vă vedeți de toate ale voastre,
ca de obicei, lăsând la o parte problema taxelor...
Însă... Iar asta e partea principală,
fiind cetățeni romani, împăratul Claudius va fi protectorul vostru.
Dușmanii voștri vor fi și ai noștri.
Pentru ei, asta e o veste rea, dar pentru voi e bună.
Ce spui ? Gândește-te. Ai mult de chibzuit.
Eu știu ce vreau. Am și eu o propunere.
Arată-i.
Ai mai văzut astfel de răni la eunucii voștri...
Dar nu-i poți face asta fiului meu, prințului meu...
Nu e bine, dar...
Nici împăratul nu cred că te poate ajuta.
Vino aici, dragul meu.
Cine a făcut o asemenea ticăloșie, regină ?
În urmă cu două veri, au venit druizii.
Au spus că străbunii vor ca fiul meu să reprezinte uniunea
dintre triburile Regni și Cantii, el, singurul meu fiu.
Am refuzat. Le-am spus că trebuie să aud eu asta de la străbuni.
Și m-am dus acolo...
Am trecut în lumea de dincolo... A fost înfiorător.
I-am întâlnit pe străbunii mei. Iar ei mi-au spus...
"Căsătorește-l pe fiul tău cu fiica dușmanului nostru."
Aș fi preferat să mor,
dar am simțit puterea voinței străbunilor mei.
Și am încuviințat.
Kerra era mireasa lui... Fiica lui Pellenor.
În noaptea nunții lor, în pat,
l-a mângâiat pe băiat cu blândețe, așa cum trebuie să facă o soție...
până l-a stârnit,
apoi, a luat pumnalul și mi-a retezat viitorul de la rădăcină.
Am auzit strigătele tiului meu tocmai din tabăra noastră.
Viața lui se scurgea pe așternuturile mirilor...
Cum l-au putut lăsa zeii...
Iar cea care a făcut asta s-a făcut nevăzută ?
Oare zeii m-au părăsit ? Nu puteam să înțeleg...
Dar acum înțeleg.
Voi ați venit aici pentru răzbunarea mea. Zeii v-au trimis.
Tribul Regni vă acceptă aici,
dar numai ca aliați împotriva nemernicilor de Cantii.
Dacă juri să mi-o aduci pe Kerra, fiica lui Pellenor,
mie, în viață...
Ai grijă ca oamenii să fie sătui. Vom merge toată noaptea.
Până în zori, vom poposi aproape de Crugdunon.
Ai încredere în tribul Regni ?
În ură te poți încrede, iar ura lor e foarte puternică.
Vreau să conduci coloana. Mențineți pasul până în zori.
Poftim ? Ce faci ?
Ne vedem în tabără. Preiei comanda.
Unde pleci ? Generale !
E vorba de elemente de strategie pe care nu le pot discuta
nici măcar cu tine.
Nu poți pleca de unul singur. E o nebunie.
- Merg cu generalul. - Da, domnule.
O luăm de la capăt. Uită-te la noi.
Iar mergem în fruntea coloanei.
Hai să-i facem felul acum, așa cum am vorbit.
- Dar a spus unde se duce ? - Doar știi cum e generalul.
- Ce mai aștepți ? - Am spus că o voi face.
Dacă ești laș, nu trebuia să tragi la sorți.
Trebuie să găsesc momentul.
- Ești cu noi ? - Da.
Hai odată !
Domnule... Noi nu mai mergem.
- Înapoi în rând ! - Nu prea cred.
Fă-o acum !
Fă-o odată !
Ești sigur că ai chibzuit bine ?
Mențineți pozițiile !
Brutus !
Brutus...
Stați ! Înapoi !
Formație !
Mențineți !
Lăsați-i să vină ei la noi !
Pe poziții !
Veniți cu mine ! Pe aici ! Haideți !
Lașilor !
În viață !
Îi vreau în viață.
Înnoptați aici. Dacă nu mă întorc până în zori, vă duceți după ceilalți.
- Ați înțeles ? - Da, domnule.
Să fiu al naibii !
Așadar, ai primit harta de la mine.
Ai riscat mult venind aici.
Cred că ești foarte curajos.
Sau nesăbuit.
Atunci, sper să fi meritat.
Sigur ești pregătit, romanule, pentru ceea ce vei descoperi ?
Sunt pregătit.
Atunci, să începem.
strălucește ca un prunc.
Pruncul nostru, care s-a întors din lumea de dincolo.
Avem un general.
Arma acestui om nu este sabia.
Voi sunteți arma lui.
Noi suntem morții. Noi suntem morții !
Știi unde a greșit Cezar ?
Pe acești oameni nu-i poți învinge luptând cu războinicii lor.
Trebuie să le ucizi zeii.
Istorii din vremuri apuse, Năluci nedeslușite,
De-a lungul eternității, Strigătul umanității.
Atunci, cântărețul venea, Cântece de dragoste cânta.
Sfârșitul episodului 2
Subtitrare: Retail