Mamma tog med mig hit dagen före mitt solstånd,
- Vad sa hon? - Lyssna inte alltid på pappa.
- Kände pappa till det? - Alla män känner till det.
De vill bara inte prata om det.
Fan!
Om några få timmar avseglar 400 skepp mot Britannia.
20000 man, eller rättare sagt 19996-
-eftersom ni fyra inte kände för det.
Av vilken anledning? Vädret?
Hör detta, Pellenor. Jag skiter på era dödas själar!
Kriget mot regnenses kommer att rasa i generationer-
-på grund av dig!
- De är i krig med varandra. - Hur lyder planen?
Vi tar reda på deras svaga punkter och trycker på dem.
Far! Far!
Nej!
Efter floden får du klara dig själv.
Det handlar inte om dig. Det handlar om mig.
Mitt namn är Veran.
Du, numidier, ska ge dig av på en resa.
Du måste lämna dessa öar!
Har någon annan av er meddelanden från undervärlden?
Tala då nu!
Hur var din resa? Har du något till mig?
Du har gjort bra ifrån dig, numidier.
Men det är en sak till som jag vill att du gör.
God morgon!
- Vad vill du, Phelan? - Ursäkta att jag stör, hjärtat.
God morgon, kusin Lindon. Ville bara säga att romarna är här.
Kung Pellenor, vid porten...
Jag vet vilka som är vid porten. Ge mig min fackla!
- Var är vår kung? - Han är inte din kung.
Din kung sover ruset av sig i Gallien.
Håll käften. Jag gillar det lika lite som du.
Du kunde ha lurat mig.
En sak må jag säga: Han är en fröjd att se på.
- Modig också, som kommer själv. - Han är här för att förhandla.
Han har bud från sin general.
Jaså, är det vad som pågår?
Det hade jag inte kunnat gissa. Jag vet inte mycket om dem.
Är det inte uppenbart? Han är knappast här för att slåss.
Nej, antagligen inte. Fast med de där armarna...
Det här är en stor stund för dig.
Men härifrån ser jag faktiskt inte likheten.
Jag har lyssnat till de äldre, till dig, till mitt hjärta...
...och mitt hjärta säger mig att det ännu inte är krig.
Det håller jag med om. Än har vi tid.
Tänker ni tala med dem?
Jag är Vitus Aurelius, optio i åttonde legionen-
-under kejsar Claudius.
Jag är här under skydd av parlamenteringens okränkbarhet.
Ät skit, åk tillbaka till Rom!
Nu är det krig.
Dags att ge oss av.
En grupp romare red förbi! Tre stycken.
- Var då? - De red förbi här!
Jag hade varit död nu om de sett mig.
- Du hade tur. - Nej, det var inte tur.
Du räddade mig. Du la ut det här för att skydda mig.
Nej, det är inte för din skull.
Det skyddar mig när jag sover.
Fungerade det för dig? Det är intressant...
Här, ät de här.
Åh! Vad i helvete är det?
- Kornellbär. - De är vidriga!
Jag glömde säga att de smakar skit. Men de håller dig på fötterna.
Tugga! Tugga!
- Svälj! Har du svalt? - Jag är inget barn!
Eller kvinna, för den delen. Kanske är det därför de inte såg dig.
Du är kanske osynlig!
- Jag hatar dig så mycket. - Tänk inte på det.
Frö. Kom nu.
- Dillion! Det är jag! - Det är Morna, min fru!
- Är du oskadd? - Morna! Morna!
Vad är det för oväsen?
- Islene? - Morna jag är oskadd!
- Har någon sett Cait eller Islene? - Håll truten!
Var tysta!
Om en enda soldat som anländer eller lämnar lägret skadas-
-kommer era män att avrättas!
Är det uppfattat?
Det är gråterskorna.
- Hur många? - Ett tjugotal.
Se till att de håller tyst men skräm inte iväg dem.
När läget lugnat sig kan manskapet behöva kvinnligt sällskap.
Hör på, jag har funderat på en sak.
Floden ger oss en flank men den ligger alltför nära.
Bågskyttar kan beskjuta oss.
Jag förstår, men vad är det verkliga problemet?
Kom igen, jag har känt dig för länge.
Han kände till din förfaders namn.
- Tribunen Numerious Plautius. - Jag pratar ofta om det.
Han anslöt en månad före avfärden från Rom.
Okej, ut med det.
- Han kände till min historia, än sen? - Men varför göra det?
Varför offra sitt liv?
Du har en poäng med vår position-
-men jag gillar att ha floden nära.
Det är inte Tibern, men jag gillar den.
- Vart ska ni? - Ta ett bad!
Legionär! Ta med dig tre män. Håll er nära generalen.
Uppfattat, praefektus.
Måste vi dö för att generalen ska tvätta kuken?
Toppen. Också ett jävla sätt att dö.
- Vart fan tog han vägen? - Va?
Fan, också!
Du har blivit varnad, Aulus Plautius!
Gör bot!
Så du blev galen och druiderna stötte ut dig?
Jag blev inte galen.
Druiderna stöter inte ut dig för att du är galen.
Hos druiderna är galenskap närmast en förutsättning.
- Varför stötte de då ut dig? - Jag var besatt av en demon.
- En demon? - Hans namn är Pwykka.
- Han är en av de tre demonkungarna. - Han låter betydelsefull.
Men du skulle knappast bli besatt av nån gammal demon.
Har du sett druiderna? Har du tittat dem i ögonen?
Att se en druid i ögonen är att stirra ner i avgrunden.
Och druiderna är rädda för Pwykka.
Så man skojar aldrig om Pwykka. Aldrig någonsin.
Varför dödade de dig inte?
Det går inte att döda Pwykka. Pwykka är odödlig.
- Är han alltså kvar i dig? - Han har sovit i ett år nu.
Men med allt som händer nu känner jag honom vrida sig i sömnen.
Han känner doften av blod och lågor.
Men så länge han är i mig går jag säker från druiderna.
De kan inte skada mig.
Först när Pwykka lämnar mig-
-kan druiderna ta ut sin hämnd.
Då ligger jag risigt till.
Då kan de göra vad de vill mot mig. Vilket de också kommer att göra.
Då var vi framme.
Romarna häråt, grottan däråt. Där är du säker.
- Adjö. - Var är grottan?
Jag skulle ta dig till floden.
- Och var är floden? - Sexton kilometer däråt.
Jag hade kunnat visa dig vägen men måste förgöra romarna.
Stigen slingrar sig en del.
Du måste gå genom lilla demonskogen och därefter österut...
Lilla demonskogen?
Det är skogen som är liten, inte demonen.
Genom lilla demonskogen som leder till stora demonskogen...
Ja, den kan vara otäck. Klättra nerför till vattenfallet...
Det finns vargar nära vattenfallet-
- men om du sedan fortsätter ett par kilometer ser du grottan.
Jag önskar dig en säker färd.
Nej, jag tänker inte gå dit. Jag följer med dig.
- Nej, det gör du inte. - Pappa var inte hemma.
Han tillfångatogs kanske.
Hör på, jag ville inte säga det här men din pappa är död.
Jag såg honom bli dödad.
- Han dog som en krigare. - Slogs han?
Tappert. Du hade varit stolt.
Ingen bär vapen vid solståndet. Det är förbjudet.
Han måste ha tagit det av en romare.
- Ett svärd eller spjut? - Ett svärd.
- Vilken hand slogs han med? - Svärdhanden.
- Vänster eller höger? - Höger.
- Ditt ljugande svin! - Ja, jag hittade på det.
- Men du tvingade mig! - Du är inte galen.
Du är bara ett lögnaktigt svin!
Jag kan inte ta dig med mig. Du saktar ner mig.
Med dig fångar de mig!
Du är ond! Lögnare!
Mitt uppdrag är viktigt! Du förstår inte!
Jag hittar romarjävlarna själv!
- Det där är min stig! - Inte längre! Hitta en annan!
Jag visste att det skulle fungera.
Det är en fästning i bergen. Naturliga skyddsvärn runtom.
Hög terräng för bågskyttar. Huvudfästningen är på insidan.
Ni kunde garnisonera 3000-4000 män där
Därifrån styr vi över stammarna längs kusten.
Crugdunon är vårt fäste i Södern.
För ett hit ett barnen.
En pojke.
Gudarna har valt. Så fort tillfället uppstår...
- Överens? - Överens.
- Vad heter du? - Innis.
Och din kung, Innis? Vad heter han?
- Kung Pellernos. - Är han är en redbar kung?
Jag har bara sett honom en gång. Han var väldigt gammal.
Druiderna har ristat runor i hans ansikte.
- Runor? - Kungens historia.
- Och hur lyder hans historia? - Det vet bara druiderna.
Och jag? Vet du vem jag är?
- Mamma säger... - Vad säger din mamma?
Du kan berätta.
Mamma säger att du är en demon.
Är din mamma här med dig?
- Och din pappa? - I undervärlden.
- Hur dog han? - Dina soldater skickade honom dit.
Vad vill du bli när du blir stor?
- En krigare. - En krigare?
- Vilka vill du slåss mot? - Regnensesstammen.
- Är de era fiender? - De brände vårt hem.
De dödade min hund.
Innis, den här undervärlden...
...har det hänt att någon du känner har kommit tillbaka därifrån?
Bara druiderna har den kraften.
Får jag gå nu?
Kom hit.
Närmare. Var inte rädd.
En sista fråga, sen får du gå. Är vi överens?
Berätta om druiderna.
Innis!
- Lärorikt? - Väldigt lärorikt.
- Optio! - General.
Börja korsfästa fångarna. Två i timmen, storstilat.
- Pellenor ska nås av nyheten snabbt. - Uppfattat.
Avdela två förryttare, sadla på.
Det är några jag vill att du besöker.
Rör på fötterna!
Nej, inte honom. Han kan inte arbeta.
- Vill du följa med? - Han är för gammal för att arbeta.
Då får du också följa med.
Vad bygger de?
- Nej... Nej! - Du står på tur.
De har börjat avrätta fångarna.
Det finns inget jag kan göra.
- Försök få honom att ändra sig! - Min far har bestämt sig.
Han följer sina förfäders exempel.
Inga förhandlingar, utan fullständigt krig.
Vårt hem är smockfullt!
Barnen säger att krigare sover i äppleståndet.
Nu tjänar Crugdunon sitt sanna syfte.
Men, nu när Rom är tillbaka-
- bör vi inte oroa oss över svagheter innanför murarna?
Vad ska det betyda?
- Er dotter, Kerra. Jag är rädd för... - Rädd för vad då?
- Hon hemlighåller saker för er. - Vad för hemligheter?
Jag är Kerra, dotter till Pellenor, cantiacistammens kung.
Jag vill tala med er general.
Första gången?
Jag behöver ert ord, i egenskap av romersk general-
-att jag är säker här.
- Ni har mitt ord. - Är ni här för att ockupera oss?
Vi är här för att samarbeta. Och få det bästa av två världar.
Hur många korsfästningar kräver det?
I går skickade jag ett sändebud som återvände slokörad-
-och nu är ni här.
Vad hände? Ändrade han sig?
Vet han ens om att ni är här?
Upphör med dödandet av mitt folk så börjar jag prata.
Förlåt mig, men om vad då?
Jag bad att få tala med kungen.
Jag skulle gärna tillbringa eftermiddagen med er-
-men det är inte mitt jobb.
- Min far lyssnar på mig. - Jag förstår.
Lyssnar han på dig?
- Kan du påverka honom? - Ja.
- Men han skickade dig väl inte? - Nej.
Jag trodde väl det. Det vore knappast hans stil.
- Upphör med avrättningarna. - Och i gengäld?
I gengäld pratar jag med min far.
Optio!
- Ja, general? - Upphör med avrättningarna.
Uppfattat.
Tack.
I morse var en pojke från er stam här och berättade en historia.
Han sa att kung Pellenor hade en vacker ung hustru.
Som han älskade över allt annat.
Men en dag sa druiderna att drottningen bar på en förbannelse.
Hon hade romerskt blod.
Hennes farfar var en romersk soldat. Därför var hon till hälften demon.
Hon skulle försöka förgöra kungen.
Så Pellenor kallade på sin unga hustru...
...och lät flå henne levande.
Jag undrar vad era druider har för tankar om er, hittills.
Spännande tanke, inte sant?
- Hur länge har du följt efter mig? - Sedan i morse.
Det här är regnenses spejare.
- De kan finnas fler av dem här. - Jag vet en annan väg.
Längre kan du inte följa mig.
Jag vet. Jag återvänder.
- Kommer du att säga något? - Han är min kung.
Jag kan inte hindra dig.
Jag kom precis tillbaka från romarnas område.
Jag såg deras läger.
Deras general gav order om att upphöra med korsfästningarna.
- Vad fick honom att göra det? - Jag vet inte.
De är mina. Rör dem inte!
De här rullarna... Vad är det?
Jag vet inte. Berättelser.
Romerska berättelser? Hur länge har du haft dem?
Sedan jag var liten. Jag fick dem av mamma.
Även du har vår mammas blod!
Alla texter är förbjudna. De är djävlars verk!
Var var du i dag? Var har du varit hela dagen?
Jag var i romarnas läger för att prata med generalen.
- Han gick på att stoppa dödandet. - I utbyte mot vad?
Jag ville bara köpa oss tid och det fungerade!
Han hade rätt. Du är lik vår mamma.
Om han visste vad du berättade nu...
...och han visste att jag hade hemlighållit det...
...vet du vad han skulle göra med mig?
Samma sak som han gjorde med henne.
Fiende närmar sig! Fiende närmar sig!
Snabba på!
Var beredda!
Blicken rakt fram!
Vänta!
Kom igen...
Ladda ballisterna!
- Döda honom! - Vänta!
Han guidar bågskyttarna.
Vänta, sa jag.
- Det är praefektusen, general! - Med en parlamenteringsstav.
Gamle gode Lucius Validus.
De är här för att överlägga.
General Aulus Plautius,
Befälhavare över Roms nionde legatus Augusti-
- som är här på uppdrag av kejsar Claudius och Roms senat.
Drottning Antedia av regnensis, dotter till...
Sätt dig ner, för helvete. Du har pratat så det räcker i dag.
Ni är välkommen här, drottning.
Jag pissar på den här marken. Cantiacijord får min röv att klia.
Jag har 20000 krigare, 10000 spjut, fler bågskyttar än jag kan räkna-
- jag har malm, mark, ässjor och stål nog för ett hundraårigt krig.
Mitt fort har naturliga källor, vetefält, boskapsskjul...
Vi har proviant för en tio år lång belägring.
Om ni nu skulle lyckas ta er nära vilket jag djupt betvivlar.
Så vad erbjuder ni oss denna gången?
Kejsar Claudius Tiberius Augustus-
- vill att ni blir romerska medborgare.
I gengäld mot en blygsam skatt-
- får ni fortsätta styra ert land, dyrka era gudar-
- och fortsätta, frånsett skatten, som om nästan inget hade hänt.
Men, och det här är viktigt...
...som romare blir kejsar Claudius er beskyddare.
Era fiender blir våra fiender.
Vilket alltid är dåligt för dem och bra för er.
Vad sägs om det? Ta god tid på er, det är mycket att tänka på.
Jag vet vad jag tycker. Jag har också ett förslag.
Visa honom.
Ni har sett liknande sår. Ni har era eunucker.
Men inte på min son. Inte på min prins.
Det ser inget vidare ut, men...
...inte ens kejsaren kan hjälpa er där.
Kom hit, min älskade.
Vem ligger bakom denna styggelse?
För två somrar sedan kom druiderna.
De sa att förfäderna vill att min son-
- ska skapa ett förbund mellan regnensis och cantiaci.
Jag vägrade.
Jag sa att förfäderna fick säga det till mig personligen.
Så jag begav mig dit.
Jag gjorde färden över till andra sidan.
En fruktansvärd resa.
Jag träffade mina döda.
De sa till mig: "Gift bort honom."
"Gift bort din son till fienden."
Jag dör hellre, tänkte jag.
Men jag kände de dödas styrka...
...och gick därför med på det.
Kerra var hans brud, Pellenors dotter.
På bröllopsnatten, i deras säng-
- tog hon honom i sina händer, med en hustrus ömsinthet-
- till dess han var hård, och tog då sin cantiacikniv-
-och skar av min framtid vid roten!
Jag hörde hans skrik från lägret. Hur min son blödde i bröllopssängen.
Hur kunde gudarna lämna honom så?
Och skona kvinnan som gjorde det?
Hade gudarna övergivit mig? Jag kunde inte förstå det.
Men nu gör jag det.
Ni är här för min vedergällning. De har skickat er.
Regnensis accepterar er, men enbart som allierade-
-mot cantiaciavskummen.
Om ni svär att föra Kerra, Pellenors dotter...
...till mig - levande.
Se till att männen har ätit. Vi rider i natt.
Vi slår läger så att vi kan attackera Crugdunon i gryningen.
Litar ni på regnensis?
Hat är mer tillförlitligt. Och som dessa människor hatar!
Du måste leda kolonnen. Fortsätt marschera till gryningen.
Va? Vad tänker ni göra?
Vi ses vid lägret i gryningen. Du för befälet från och med nu.
Vart ska ni? General!
Det finns strategiska faktorer här som jag inte kan diskutera.
Inte ens med dig.
Ni kan inte ge er ut på egen hand! Det är rena vansinnet!
- Följ med generalen! - Uppfattat.
Då var det dags igen. Se på oss.
Kuken i hand, i förtruppen.
Varför dödar vi honom inte nu?
- Sa han vart han skulle? - Du vet hurdan generalen är.
- Vad väntar du på? - Jag sa ju att jag ska göra det!
- Har du inte stake nog? - Jag behöver välja rätt stund.
Är ni med oss?
Nu gör vi det!
Vi tänker inte gå längre.
- Fall in i ledet. - Jag skulle inte tro det.
Gör det nu! För gudarnas skull!
Har ni verkligen tänkt igenom detta?
Håll era positioner!
- Brutus! - Brutus!
Kom tillbaka!
Inta formering!
Håll ställningen!
Låt dem komma till oss.
Vänta, vänta...
Följ mig! Den här vägen!
- Ynkryggar! - Vid liv!
Jag vill ha dem vid liv.
Slå läger här.
Är jag inte tillbaka före gryningen ansluter ni till de andra, förstått?
För helvete...
Ni fick alltså min karta.
Ni riskerar mycket med att komma hit.
Ni måste vara modig.
Eller dumdristig.
Då hoppas jag att det är värt det.
Är ni säker på att ni är redo, Rom? Redo för vad ni ska komma att se?
- Jag är redo. - Då börjar vi.
Han glänser, som ett nyfött barn.
Vårt barn. Tillbaka från undervärlden.
Vi har en general.
Den här mannens vapen inte är svärdet.
Hans vapen är ni.
Vi är de döda! Vi är de döda!
Vet du vad Caesars misstag var?
Man besegrar dem inte genom att slåss mot deras krigare.
Man måste döda deras gudar.
Översättning: Joakim Troué www.sdimedia.com