Kurva!
Mám deset čísel, čtyři místa. Chce to čtyřmístný číslo.
Ne, ne, ne.
Sakra! Co teď?
Sakra.
Kristepane.
Indicie.
Sakra. Tak jo.
Tady nic není.
"Jdi za světlem na zelenější pastvu."
Co to znamená? Co to znamená?
Světlo? Jaký světlo?
Světlo. Jdi za světlem.
Zelená. Zelená kniha, jo!
Zelenější pastva. Tak jo.
"Kdo v dějinách kdy zří těch druhých umírání,
tajemství času odhalí a život svůj uchrání."
Čas. Čas. Nějaký hodiny.
Sakra.
Kde jsou hodiny? Žádný hodiny nevidím!
"Těch druhých umírání." Jo. Tak to jo.
"Těch druhých umírání."
Do prdele!
No jo. Ukazujou! Uvidíme.
Je to čas. Hodinový ručičky. Jo.
Tahle jsou čtyři. Čtyři hodiny!
Osm.
Šest!
Dvě! To je to číslo, to je ten kód!
Kde je čtyřka? Sakra. No tak.
Dobrý. Tak dělej.
Dělej, dělej! Osm!
Šest.
Dělej. Šest, šest, šest!
Propána!
Ne! Dvě, dvě! Jo. Dobrý. Dělej.
Dělej! Proč to nefunguje?
A sakra.
No tak.
Otevři se! Dělej, otevři se!
Proboha, odsud se nedá dostat!
Dostaňte mě ven, prosím!
Sakra! Ne!
Ne!
ÚNIKOVÁ HRA
PŘED TŘEMI DNY
Říká se: "Když se díváme, hrnec nevaří."
Z kvantového hlediska to může být skutečně pravda.
Ví někdo, co je to kvantový Zenónův jev?
systém se nezmění, když ho pozorujete!
Nehlaste se všichni.
Je to asi jedna z nejpodivnějších věcí v kvantové fyzice.
Zkrátka, pozorování zastaví pohyb.
Atomy se nezmění, když je pozorujete.
Víc času už nemáme.
Na shledanou po prázdninách.
Šťastné Díkůvzdání.
Zoey, můžete na chvilku?
Četl jsem vaši práci o Zenónově jevu.
Chcete tedy být slyšena.
Chcete své znalosti sdělit, ale jen v bezpečí pokoje na koleji?
Vynasnažím se víc se ozývat.
Může se zdát, že se snížením počtu proměnných
v životě ovlivní výsledek. Ale život není vědecký pokus.
Svůj svět nemůžete ovládnout napořád.
Zkuste během prázdnin udělat jednu věc, co vás děsí, ano?
Dobře.
Rayi, tady Jason. Poslyšte.
Chcete si na důchod koupit loď, že?
S nízkovýnosovými akciemi
to bude veslice s půjčenými vesly.
Na konci prvního kvartálu bude na trhu 10 % výnos,
kdežto vy napnete plachty s 30 %.
Nebudete toho litovat.
Asi jsem pro vás v obchodování jako pan Miyagi, Charlie.
"Pan...?"
Kdy že jste se narodil?
Japonec, co toho kluka učil karate,
aby přepral ostatní.
-Pan Ackerman na jedničce. -O stovku že dostanu dárek.
Blahopřeji, pane Ackermane. Slavíte?
Já děkuji. Děkuji, pane Ackermane.
Ne. Ne, ne… dárek bych nemohl přijmout.
Soukromým tryskáčem. Na Tahiti?
Páni.
-STÁHNOUT KARATE KID! -Máte tam dům.
To zní jako děsně fajn víkend.
Ten, kdo chytí hůlkami mouchu,
dokáže cokoliv.
Štěstí začátečníka.
Naneseš vosk, rozetřeš vosk.
Hele, Gary.
Slyšel jsem, že se
uvolnilo místo za pultem.
Větší plat by se mi hodil.
Chci se odstěhovat od mámy. Začíná jí to bejt na obtíž.
Soucítím s tebou, hochu, fakt. To přece víš.
Ale dát tě dopředu by nesvědčilo obchodu.
Jo.
Jo, pro službu zákazníkům se vůbec nehodím.
Bene,
musíš zkusit trávit volný čas nějak zdravěji.
Chodit ven, skamarádit se.
-Nechtěl jsem… -To je dobrý… Pardon.
Jo. Díky, Gary.
To vám tu nechal messenger. Od pana Ackermana.
No ovšem. Ať jsou to klíčky k Tesle.
"Za nezkostnatělé myšlení."
Pan Ackerman zřejmě přešel od posílání single malt whisky
ke krabičkám, co nejdou otevřít.
-Jo. Boháči jsou divný. -Štěstí si za peníze nekoupíš.
Radši si dopřávej vlastní trápení.
-Šťastný Díkůvzdání. -Pro mě za mě. Zítra tu jsem.
Ta nabídka pořád platí.
Určitě nechceš jet na Díkůvzdání k našim?
Děkuju, ale velký rodinný večeře nejsou nic pro mě.
Dobrá.
Jsem fakt nadšená, že budu mít čas pro sebe.
Už děsně dlouho se chci pustit do některý z těch domněnek o kuboidech.
Je to fakt hustý.
Tvrdí, že jisté tři polynomy jedné proměnné
s celočíselnými koeficienty jsou nerozložitelné.
To by pak nemohly existovat Eulerovy dokonalé kvádry.
Ty bláho.
Někdy si říkám, jestli si ty slova nevymýšlíš,
protože víš, že si je nebudu googlit.
Už ne.
Jseš v pořádku?
Jo, promiň.
Tak já už padám.
Dobře.
Hele, to je pro tebe.
Je od tvýho profesora.
Moment.
Neděláte to, že ne?
Cože? Ne.
Tak si tu hezky hraj s tou svojí…
pikslou.
Ahoj, Alison.
Ahoj.
"Otevři nové dveře."
"Možnost úniku."
Ten hlavolam je intuitivní. Neotvírejte ho silou.
Prsty nahmatejte spáru.
Lup, šup a…
Nenávidím tě.
Dát tohle chlapovi, co v osmičce propadl z matiky.
Super nápad, Gary.
To je ta největší ztráta ča…
"Toto slouží jako vstupní voucher do Mínóovy únikové hry."
"Dostaňte se z naší nejúchvatnější hry jako první a vyhrajte 10 000 $."
"RSVP na minosescaperooms.com."
Ahoj.
Tady sídlí Mínós?
-Asi jo. -Díky.
Jo, zabije mě to, já vím.
Dobrý den.
-Jdu na tu únikovou hru. -Průkaz, prosím.
ŘIDIČSKÝ PRŮKAZ
Díky.
-Většinou mě nejdřív zvou na večeři. -Váš mobil.
Fakt? Proč?
Aby to nešlo na Twitter.
Dobrá.
Třetí podlaží.
Dobře, díky.
Děkuju, že jste sloužila.
Přidržte prosím dveře.
Vždycky propašuju druhý. V čekárnách bývá nuda.
Jo!
Posaďte se, prosím. Hned se vám bude někdo věnovat.
-Díky. -To je vítačka, co?
Děsně přívětivá.
-Ahoj, Michael. Mike. -Amanda.
-Ty se jmenuješ Amanda? -Jo.
-Není to zvláštní? -Co?
Když jsem byl kluk, mívali jsme psa Amandu, pěknou fenu huskyho.
Každý oko jiný barvy. Dost výjimečný.
Bezva.
Jo, byla bezva. Jo, a pak chcípla.
To víš, psi chcípnou.
Nehoda při stopu.
Můžete i tak hrát videohry?
Ne, člověče, to bohužel nemůžu,
takže trávím čas jen sexem s dospělými ženami.
-Aha. -Jo.
Promiň. Ahoj.
-Ahoj. -Neznáme se?
-Ne, asi ne. -Fakt ne? Zdáš se mi povědomá.
Nejsi v televizi, že ne?
Tak tohle bude na prd. Zdar.
Ahoj.
Prezence?
Nelam si s tím hlavu. Má moc práce. Jak je? Mike.
-Ben. -Bene. Takys dostal krabičku, co?
-Jo. -"Pět uhořelo zaživa"
-Trvalo ti dlouho otevřít ji? -Netrvalo.
Všichni jsme dostali krabičky.
Otevřít je bylo snadný.
Podle jejich webu vypadají ty hry celkem zábavně, co?
Jo. Jsou v podstatě jako oživlý videohry.
-Vážně? -Tys už nějakou hrál.
Odehrál jsem jich 93. Jo, všechny velký.
Úkryt, Záhadu, Sklep,
Útěk, Vloupání, Zamčeno. Samozřejmě Uzávěru.
I všechny bunkry: 1. světovou, 2. světovou,
Studenou válku, Studenou válku 2: Pol Potova pomsta.
A co vy?
-Asi ti to jde dobře, co? -Jo. Jsem dost dobrej.
Trapný.
Můj synovec je stejnej. Je tím posedlej.
Rozfofruje kapesný za únikový hry.
Kvůli němu jsem tu. Přihlásil mě.
A tu hru prý na nějakým chatu ohodnotili jako jednu z nejlepších u nás.
Jo.
Mně to dal jako dárek klient. Bral jsem to jako povinnost.
Jo, platit za to, že mě zavřou do místnosti, mi nepřišlo lákavý.
Jo? Čím to, že jste změnila názor?
-Těmi 10 000 $. -Já to samý.
Na mý poměry je to ranec, víte?
Jo. Co jsem měl takovej úraz, jezdím s kamionem
a četl jsem o těch samořídících autech.
Že prej kamionová doprava bude zautomatizovaná jako první,
tak se snažím nasyslit nějaký prachy, než mě vyřídí roboti.
-To jste to uzemnil. -Takhle já žiju.
Tahle bude asi šílená, když má peněžitou výhru.
Psali, že se z ní ještě nikdo nedostal.
Když to dokážeme, budou nás všichni uznávat. To uvidíte.
Má to nějaký pravidla? Co?
Musíte se dostat ven, než vyprší čas.
A co se stane, když ne?
Přijde chlap a vysvětlí, co všechno vám uniklo.
-Udělá z vás úplný idioty. -Kdy ta hra začne?
Čekáme, až přijde games master, uvede nás do děje
a odvede do tý místnosti.
Třeba: je zombie apokalypsa, hledáme lék, než nás sežerou.
To zní dobře.
Než najde games master místo k zaparkování,
půjdu si dát cigáro.
Sakra.
Hele, upadla klika.
-Tos ji ulomil? -No jasně.
Já ji neulomil, upadla.
Takhle doma otvíráš dveře?
-Ne. -Nesmíš tak hrubě.
-Prosím vás, slečno…! -Tak to je paráda.
Heleďte. Myslím, že to už je ta hra.
Cože?
Moment, cože?
Vypadá to jako knoflík od trouby, to bude číselný zámek.
-Všichni prohledávat místnost. -Už to začíná?
-Ano. -Co hledáme?
Cokoliv, co vypadá jako hádanka nebo číslo.
Čísla jsou důležitá. Může to být cokoliv kdekoliv.
Možná tady pod tím.
Mám to držet, nebo…?
Jo, abys měl kliku.
Skvělý. Děsně vtipný. Jo.
Víme, že máte na vybranou.
ŽEH
Heleďte.
Na všech je stejný adresát, doktor Wootan Yu.
-To musí být nápověda, ne? -Třeba je ten děj o tom.
Třeba je to zlý vědec a my musíme utéct z jeho laboratoře,
než z nás sešije nějakou medicínskou zrůdu.
Čekárna je jeho laboratoř?
-Jo. -Ne.
Sakra… Heleďte. Našel jsem hvězdičkovej šroubovák.
To asi něco bude, ne?
Bezva. Takže hledáme šrouby?
No, kladivo to není.
-Že je hvězdičkovej? -Asi jo.
Je to 451 stupňů Fahrenheita.
Na něco přišla.
-Co to bylo? -Nevím.
Udělalo to něco?
Bacha, bacha…
Dobrý.
-To je fakt hustý. -Jo.
Nemá někdo opalovací mléko?
Cos to provedla?
Myslela jsem, že ta kniha je kód.
Vypni to, prosím tě.
-Tedy, fakt to žhne. -Jo, hřeje to.
-Jde z toho žár. -To je obří horkovzdušná trouba?
-Vypni to. -Bohužel, zaseklo se to. Ani s tím nehnu.
-Sakra. -To je děsný vedro.
-Nedokážeš to vypnout ty? -Sakra. Tak jo.
Už na nic nesahej, jo?
Hele, ty hráči.
Co teď? Jak se dostaneme ven?
Když člověk neví, řekne si o nápovědu.
Nápovědu? To jde? Tak do toho.
Jo, ale lepší je přijít na to sami.
-Bezva rada. -Chtěl bych na to přijít.
Prosím vás.
-Chtěli bysme nápovědu. -Jo, haló.
Posaďte se, hned se vám bude někdo věnovat.
Ne, prosím vás, vážně bysme chtěli nápovědu.
Posaďte se, prosím. Hned se vám bude někdo věnovat.
-To říkala posledně. -No a?
Říkala to stejně. Stejným tempem, stejným tónem.
Herci, který najímají, nejsou zrovna Judi Denchová.
-Haló…? -Já mám Judi Denchovou rád.
Sněžící těžítko asi nebude k ničemu.
Heleďte.
Heleďte, tamhle je zámek.
Ano. Zámky jsou v únikových hrách důležité.
Dobře.
Asi potřebujeme klíček, abysme se dostali za tu přepážku.
Tam bude nejspíš další indicie.
To vám nepomůžu, já svý klíče nikdy nedokážu najít.
Dobrej fór. Nebo by se dal urazit. Tamhle je hasičák.
-Dobrý nápad. -Neměla by se použít síla.
To pravidlo jsem vám zapomněl říct. Pardon.
-Skvělý. -Bezva.
-Rozbíjení věcí ti jde, co? -Je z plastu.
Co to bylo?
-Zase ten zvuk? -Cos to provedl?
A sakra.
To vypadá opravdicky.
Snaží se nás vyděsit, aby nás víc vtáhli do děje.
-Oni tě snad platí? -Ne, jen se umím bavit.
-Úpal je pro tebe zábava? -Dělá se horko.
Není to tak zlý. Jen si sundejte bundu.
Ještě někomu to vadí?
Podívejte, asi jsem našla ten klíč.
Tak bacha. Hele, mrně,
probereme to, než na nás vysuneš ze zdí pochodně, jo?
Tak moment. Má klíč. Nestrčíme ho do klíčový dírky?
-Tak jo. Pardon. Zkusme to. -Za pokus to stojí, pojď.
Posaďte se, prosím. Hned se vám bude někdo věnovat.
To je strašidelný jak prase.
Prima. Jo. Já to vezmu. Uhněte.
Haló.
Vítá vás Mínós, přední světový tvůrce únikových her.
Pro plný požitek ze hry doporučujeme řídit se vystavenými pravidly.
Hej… Haló…?
Kdo to byl? Co říkal?
Byla to nahrávka. Že prý se máme řídit vystavenými pravidly.
Vystavenými pravidly?
Do prdele.
-Ne. -To jsem udělal já?
Ne… Hergot, co zase?
Prosím vás, už dost. Já končím.
Ne, ne. Všechny tu vystresuješ.
Dej si vodu a sundej si tu blbou bundu.
Vymyslíme, jak z tý trouby ven.
-Dívej se na mě, Amando. -Sakra.
-To jsou větráky? Foukají horký vzduch? -Dáme si vodu, ano?
-Pojď si dát se mnou vodu. -To je dobrý.
Jo, dělá se horko, ale nic se nám nestane.
-V troubách jsou větráky. -Jo, ale co má bejt?
-Musíme najít ty pravidla. -Pravidla mi jsou ukradený.
-U oken bude chladnějc. -Já se peču.
No tak, jak se odsud dostaneme?
Sezením na zadku nic nevyřešíte.
Já nesedím na zadku. Já lezu po čtyřech.
Co děláte vy tři? Hledejte něco, dělejte.
Je moc horko. Co asi mám dělat?
Už dost tý vody, dámy. Pojďte nám pomoct hledat.
Musíme vyřešit, co to znamená.
Moment. Co je tohle?
-To určitě nepatří do hry. -Kde jsou všechny ty indicie?
Dělejte, je tu horko.
Musíme ty dveře něčím vyrazit.
-Nemá se používat síla. -No tak!
Kdy to skončí? Jak se dostaneme ven?
Dělá se hic. Upečeme se.
-Klid, lidi. -To je na hlavu. Kdo to dělá?
PROSÍME POUŽÍVAT PODTÁCKY
Dělej, Bene.
Co mám podle tebe dělat? Nic nevidím.
Musíme se soustředit a najít indicie.
Je tu snad 70 stupňů.
Hele, Zoey, ten obraz.
-Je tam východ. -Ty brďo, podívejte.
Zoey, udělej to znovu. To, cos udělala, znovu.
Je tam šachta. Mohla by vést ven.
-Tady jsou další podtácky. -Zmáčkněte je.
Snažte se mačkat všichni naráz.
I ten stůl pálí.
-A je to? Vyhráli jsme? -Jo.
-Lezu první. -Vyhráli jsme.
Moment, přece se tu na nás nevyserete.
Chce někdo, aby tam místo mě lezl radši on?
-To jsem si myslel. -Fakt?
Kam to vede?
-Kam až se táhne? -Vede dost daleko.
Ježíšikriste.
To je výheň.
Nijak se tu neochlazuje.
Už se těším na další místnost.
-Na další? -Jasone?
Asi jsem našel cestu ven!
Je zahrazená mříží.
-Miku, ten šroubovák. -Jo! Mám ho v kapse.
Vyndejte mi ho z kapsy. Amando.
Kdo vyndá ten šroubovák?
-Podržím to. Lez. -Určitě?
Jo. Lez.
-Dělej už. -To dáš, Miku.
Dělej. Studenější to nebude. Hni sebou.
-Miku, kde jsi? -Už jdu.
Ber to jako interaktivní jídelní kabaret.
Ty mi to neusnadňuješ.
Jo, já to zhoršuju.
Pardon.
Dorazíš ještě dneska?
-Bacha na obličej tam dole. -Bacha tam nahoře.
Dělej, dělej…
Mám to. Pojďte!
Chceš jít? Amando, měla bys jít.
Dobře. Na, vem si tyhle.
On to vezme. Já to podržím.
-Dobře. -Jdi, to dáš.
Tak jo.
Asi se vyhýbáme nevyhnutelnýmu závěru.
Docházejí nám ruce.
MÍNÓS ÚNIKOVÉ HRY
Mám nápad. Pojďte sem. Dej sem nohu.
Tak jo.
To je ta nejhorší partie Twisteru.
Nemůžeme trochu zrychlit?
-Nevyšlo to. -Sakra.
Možná musí být plná.
-Asi omdlím. -Tak jo.
Dělej, dělej…!
Můžeš dát nohu pryč. Dobrý.
-Vyšlo to! -Jo, jo.
Amando?
Nepomůžeš jí? My ty sklenice naplníme.
Přestaň dělat kavalíra. Tady ti žádná nedá.
-Jdi! -Dobře.
Pěkný. Fakt pěkný, Bene.
Sakra.
-Dělej. -Tak jo.
Je tam. Dělej, dělej…
No tak, ty kráme. Dělej…
Amando? Amando, tady jsem.
Tak jo. Dobrý.
Co je? Můžeš dýchat. Nezasekla ses.
Nadechni se se mnou. Raz, dva...
-Ještě dvě. -To se nestalo. Nezasekla ses.
Jsi v pořádku? Tady jsem.
Držím tě za ruku. Na mou duši jsem tady. To nic.
Potřebujeme ještě jednu.
Hergot, došla voda.
Co teď máme dělat?
Jak to mám vědět? Ty jsi expert.
Jsme fakt blízko. Na mou duši.
-Za to můžeš ty. -Cože?
Kvůli tobě nám Amanda vypila indicie.
Jason je tamhle.
Jak jsem měl vědět, že to pítko je…
Ale ne.
-To není dobrý. -Do prdele, co je?
Moje placatka…
Tus měl celou dobu?
Proboha.
Dělej! Jo. Jo.
Chceš se tu upéct? Jdeme!
Co to bylo?
Tomu říkám úchvatný.
Úchvatný?
Jseš blbej? To bylo doopravdy!
-Jen nám to ztěžujou. -Děláš si kozy?
Těsně za mnou to chytlo.
Asi jsem to spustil.
Máme si myslet, že to bylo o fous.
-Přece nejsem jediná. -Je to deset táců a já neprohrávám.
Tak já končím, jo?
Tady. Já končím.
-Chci ven. Hned mě pusťte! -Myslíš, že nás sledujou?
-No tak. -"Zámky Sai-San a spol."
A potřebujeme další klíč.
-Dej mi mobil, volám policii. -Uvažuj.
Co se nám zatím stalo?
Nic. Co policajtům řekneš?
Nevím, že nás zavřeli v obří troubě a chtěli nás upéct.
Bejvá v těchhle hrách otevřenej oheň?
-Ani ne. -Ani ne.
Dej sem ten mobil.
Mobil? Jaks ho sem dostal?
Propašoval jsem ho.
-Není tu signál. -Typický.
Jsme v obrovský betonový budově.
Na to přijdeme, lidi. Podívejte se kolem.
Schází tu už jen horká čokoláda.
Jak dlouho myslíš, že ta hra potrvá?
Hrál jsem jednu, co měla pět místností.
Pět?
Pět místností? Tak jo.
Takže to ještě musíme udělat čtyřikrát.
Dělám si srandu. To dáme. Tamta místnost byla nejtěžší, ne?
To nejtěžší na úvod, že jo?
Jo. Jistě si nemůžou dovolit spálit každou místnost.
No právě. Podívejte. Tady je to jak sud s prachem.
Heleďte, druhý zámek.
Asi potřebujeme slovo na sedm písmen.
Rozdělíme se a schválně, co najdeme.
Tak jo.
"Ty vejdeš do dějin." Co tohle?
Co to může být? "Ty vejdeš do dějin."
Ty vejdeš do dějin. Ty vejdeš do dějin.
Jméno prezidenta? Nebo příjmení.
Kdo z nich měl příjmení na sedm?
Madison, Jackson. Lincoln, Johnson, Harding.
-Zpomal, Rain Mane. -To je urážlivé.
Jak byl ten první? Madison.
M-A-D-I…
…S-O-N.
To nevyšlo. Jak byl další?
-Johnson. -Johnson…
J-O-H-N-S-O-N.
Ne, co dál? Jo, Jackson.
J-A-C-K-S-O-N. Další příjmení?
-Zkus Lincolna. Lincoln. -Lincoln?
-L-I-N-C-O-L-N. -Tady jsou písmena, ale je jich devět.
Ne, to taky nefunguje.
Sobi ho zbožňovali
Chválu naň teď pějí
Rudolfe s červeným nosem
Ty vejdeš do dějin
Švihák, Tančík, Skokan, Lišoun,
Komet, Kupid, Hromík, Bleskoun.
-Ty vejdeš do dějin. -O čem to mluví?
-Je to "Rudolfe". -Že "Rudolfe"?
-Jo, zkus "Rudolfe". -Dobrá, tak "Rudolfe".
Bingo!
Podívejte. On pomáhá.
Tak jo.
Vidíš? Teď už to bude dobrý. Už nic strašidelnýho.
Hele,
jsi v pořádku?
Jo, v poho.
Podívejte, z horka do zimy. Tak člověk onemocní.
Páni.
Hloupá otázka. Jsme venku,
nebo jsem sjetej na plech?
Nevím. Tady je fakt zima.
Mínus jeden stupeň a klesá to.
Fakt zábavná hra, co?
-Ozvěna! -Hele.
Celý je to hovadina.
Jak to vyřešíme, tak vypadneme.
To je nádhera. Tady bych chvíli vydržel.
Je to jak bruslení.
-Jeď v širou dál, Danny! -Opatrně.
Jdi dál. Omrkni to.
-Kam jdeš? -Ať se podívá.
-Lidi? -Nehýbejte se.
Jen klid, lidi. To je dobrý. Hele.
Nedělej to.
To je jen zvukovej efekt. Led nepraská.
Dávají pozor, aby se nám nic nestalo.
Umíte si představit ty žaloby, kdyby se nám něco stalo?
Naučte se v životě trochu bavit.
Ten, co to udělal, je umělec.
Co je to?
-Danny, vrať se. -Pojď sem. Pospěš si, Danny.
Sakra.
Fouká to sem ledový vzduch.
-Dělej, Danny! -Danny, vrať se.
No jo, už jdu. Už jdu.
-To je zima. -Zahřejeme se tělesným teplem.
-Vzduch je jak led. -Buďte u sebe.
-To je paráda. -Proč to dělají?
-Pojďte blíž. -Boha jeho, to je kosa.
Měli bysme hledat indicie.
Haló?
Otevřete se…
Hele.
-Chceš se podívat? -Jo.
"Skutečný sever je lež."
Na co se díváš?
Šikulka.
Mám dveře. Potřebujeme klíček.
Kde se tu vzala?
Jedna bunda pro šest lidí?
Víte o co se snaží, ne?
Abysme bojovali o omezený zdroje.
Prokristapána.
Hej, debilové.
Tentokrát vám to nevyjde. Podělíme se o ni.
Zoey, ty první.
Děkuju.
-Sakra, to zebe. -Bene.
Sakra! To zebe.
Planý poplach, lidi.
Rybářská díra. Tu jsi přehlídl?
-Co s ní máme dělat? -Třeba je na dně indicie.
Fakt? Nechceš se tam potopit a podívat se?
Mám pocit, jako bych hrál nejzábavnější hru na světě
s nejprotivnějšíma lidma.
Vůbec tu hnátu necejtím.
-Hej, lidi. -Miku?
Hele, mám ho.
Teda, něco mám.
Právě jsem vylezl na strom, poprvý za celej život.
-Danny, řekni, že se nám to hodí. -Jo, je to indicie.
Konečně něco, v čem jsem dobrej.
Že umíš stát nad dírou s prutem?
Díky Bohu, že tu jseš.
Chápu, že je ti zima,
ale ještě jednu takovou drzost a dám ti facku,
cos měl už dávno dostat od rodičů.
-Fakt? -To je úžasný.
S radostí.
To tu teď máme stát a čekat, až chytíme indicii?
-Bude asi dost hluboko. -Jo, už jsem asi v šesti metrech.
Už ani nevidím.
Tohle je ztráta času.
-Že je to ztráta času? -Jo.
-To je kosa. -Má to odlákat pozornost.
Podle mě je to celý ztráta času.
Vylezl jsem na ten strom. Našel jsem tam prut.
Skutečný sever.
Cože?
Co se mi snažíš říct?
Skutečný sever je lež.
Asi nás sledujou a řežou se smíchy,
jak tu jak banda blbů stojíme nad ďourou.
-Asi musíme čekat. -Sereme na to.
Dej to sem, Miku. Dej mi ten prut!
-Klídek. -Nevíš, co děláš.
-Ani jsi neuvolnil brzdu. -Nepouštěj to.
Musíš to spustit až na dno.
Sakra, to je hloubka.
Seru na to. Na, vem si ho.
Vrať mi ho.
Mrzí mě to.
Nesnáším chladno a hrabe mi z toho.
Musím každou zimu trávit na Kauai.
Já taky. Pokud nejsem na jihu Francie.
Kde je Zoey s tou bundou? Potřebuju ji.
Ano.
Musíš kouřit vedle mě?
Vytáhněte vlasec. Něco jsem našla.
-Vytáhni vlasec. -Co?
Lidi, něco jsem našla.
-Co to je? -Další indicie? To koukám, Zoey.
-Co je to? -Dobrý.
-Magnet, jistě. -Pomůžu ti.
-Zkus to. Teď to zkus. -Dobře, tak uhněte.
Jdeme na to.
Zoey, čas vypršel.
A jo. Pardon.
Tak jo, jsem na dně.
Něco jsem chytil. Něco mám.
Jo, fakt jsem něco chytil.
Ty bláho.
Pěkný.
-To je tíha. -Dobrý, držím to…
Držíš to?
Máme klíč nebo co.
Držíš to. Dobře.
To bude klíč od těch dveří.
-Kdo ty kraviny vymejšlí? -Raz, dva, tři.
Dobrý. Raz, dva, tři.
-Dobrý. -Ten je pevnej.
-Bene, potřebujeme tvůj zapalovač. -Dobrej nápad.
Co za to?
Neseberu ti žádný z tvých CD od One Direction.
-Prostě ho sem dej. -Chcete zapalovač?
Na.
Tu máte.
-Jdu pro něj. -Díky, Danny.
Já nevím.
Vězí úplně uprostřed, co?
A mimochodem, nemáte zač.
Děkuju pěkně.
Danny?
Co to bylo? Co se stalo? Kde je Danny?
-Tak mluv. Kde je? -Propadl se.
Jak jako, propadl? Je pod ledem!
Danny! Danny! Danny!
-Jdu tam pro něj. -Ne, vespod je proud.
I kdybys ho našla, zpátky k díře to nedáš.
Danny, kde jsi?
Unáší ho to tady pod tím.
Danny!
Danny, kde jsi?
-Danny! Kam se poděl? -Vidíš ho?
-Nevidím. -Danny!
Tiše, tiše…!
-Propána. Danny. -Kde je?
Danny. Danny, Danny.
Co se stalo?
Mělas pravdu.
Tohle je doopravdy.
Jak se to stalo?
Hej!
-Jak se to stalo? -Co?
Jak tam Danny spadl? Viděls to jen ty.
Byl tam, pak to vybouchlo, a pak tam spadl.
Tys mu ten zapalovač hodil a nějak se ti nic nestalo?
Poslal jsem ho po ledě. Byl jsem blbej.
Poslals ho přesně na to místo, co se propadlo?
-Jako že jsem to udělal já? -To říkáš ty, ne já.
Danny pořád mluvil o games masterovi.
Jo. Tak možná, že už tu je.
Games master? Já pracuju v potravinách.
Jason je tu jedinej, kdo se chová jak Americký psycho.
Miku, ty jsi jako úchyl z parkoviště kamionů.
A Zoey, promiň, ale zdá se,
jakoby tě rodiče zamykali do sklepa,
dokud si nedoděláš úkoly.
A ona. Co ona? Odkud má všechny ty jizvy?
-Sloužila jsem v Iráku, debile. -Tak zkušenosti z vojny?
To jsi potom něco jako
bláznivá Xena.
Chci jen říct, že jsem podezřelej ze všech nejmíň.
Tak víš co? Drž hubu!
Na tom nezáleží.
Nechají nás tu zmrznout,
jestli ten klíč nedostanem ven.
Když už nemáme Benův zapalovač,
musíme tomu dodat co nejvíc tělesnýho tepla.
Benův zapalovač?
Danny je mrtvý.
Víš, co se stane při podchlazení?
Jsi dezorientovaná a zmatená.
Můžeš být sebechytřejší a přečíst sebevíc knih,
nevzpomeneš si, jak ses tu vzala, natož kudy ven.
Pojďte sem a položte ruce na ten led.
Je studený, ale taje. Jen tam ty ruce držte.
Hele, bundu.
Půjč mi ji na chvilku. To je kosa.
Tak na. Ježíši.
Jak to jde, Miku?
-To víš. -Nedáš si pauzu?
Ne, dobrý. Jsem v cajku. Děkuju.
Mně to furt není jasný.
Kdo tohle udělal?
Někdo, kdo promyslel každý detail.
-Miku? -Hej, Miku.
No tak, no tak.
Opři se o strom.
-To je dobrý. -Jsme tu.
-Jsme tady… -Jasone?
-Kam jde? -Má ten klíč. Pojďte.
-Vstávat, pojďte. -Dobře.
-Kde jsou? -Hej, Jasone.
Kde jsou? Kde jsou ty dveře?
-Jasone! -Nech mě!
Kde jsou ty dveře?
Jsou tu dveře?
Otevři je.
Otevřete ty blbý dveře! Dělejte!
Otevřete ty dveře! Otevřete je, sakra!
Dokázals to, otevřel jsi dveře.
-Běž. -Jasone! Jdeme!
Moment.
Do prdele!
-Moment… -Zoey!
Počkejte na mě!
Bene!
Jsou všichni v pořádku?
Necejtím končetiny.
TOČENÉ PIVO
Co to je?
HERNA 8 BALL POOLU
Jasně, co by ne?
No…
jako když je sklenice napůl plná, aspoň je tu teplo.
-Propána. -Co se to děje? Co to je?
-Jsme v pohybu? -Jo. Drž se.
-Jedeme nahoru? -Jo.
-Kolik pater ta budova má? -Patnáct až dvacet.
Kvůli výhledu sem s náma asi nevyjeli.
Tak jo.
Jak ho asi máme vzít?
Haló?
Do prčic!
To je nahlas. A děsný.
Umřeme za zvuků výtahový hudby.
Heleďte, ty dveře tady nahoře nemají kliku.
Asi budeme hledat nějakou kulovou kliku.
Schválně, co najdeme.
Hele, osmička, na kulečníkovým stole chybí.
Hele. Mrknu na ty stojany na tága.
Něco odtamtud se nám může hodit.
-Miku, stůj! -Miku...!
Jdi od toho okraje. Chyť se něčeho.
-Miku, zpátky! -Pojďte.
Nestůj na podlaze! Pospěš si!
Miku, nestůj na podlaze.
-Sakra. -Viděli jste to?
Co se to děje?
Co je to, škatule, hejbejte se?
-Co teď máme dělat? -Nevím, snažit se neumřít.
-Amando, rozmysli si to. -Jen to zkusím.
Jeď, jeď…
-A sakra. -Jsi v pořádku?
Jo, akorát zpocená. A sakra.
Jdu na to.
Co to rádio? Třeba tu muziku vypne.
Ne, asi nebude připojený.
A co ty lednice nahoře?
-Aha. -Třeba ta klika bude tam.
A dívej se po tý kouli osmičce.
Dobře.
Zdejší řemeslný zpracování až budí hrůzu.
Tuhle místnost nesnáším.
Mám tady trezorek.
Dobrá.
Budu asi potřebovat čtyři čísla.
Tak zkus 1-2-3-4. Uvidíme.
Už asi známe Mikův PIN.
Ne.
Dobře, tak zkus 1-1-1-1.
-Víš, prostě a jednoduše. -Co? 1-1-1-1?
Ne. Není to ono.
Je to obří přesouvací hlavolam.
-Zo? -Zoey, co děláš?
Zo?
Opatrně, opatrně…
-Dobrá práce, Zo. -Dobrý, Zoey. Jen tam zůstaň.
Kam jdeš?
Nemůžu bejt na týhle poličce věčně.
To byl blbej nápad. A jé.
Pojď. Raz, dva, tři.
Šup nahoru.
Díky. Tak jo.
Do prdele!
Propána…! Sakra.
Drž se, Jasone!
To je dobrý, to je dobrý…
-Jsi v pořádku? -Jdi dál… Jsem v pohodě.
Je v pořádku. To je dobrý… To dokážeš…
Nedá se něco udělat s tou sračkoidní muzikou?
Ty vogo!
Propána.
Ježíšikriste.
-Mám to. -Co?
Mám to.
Jsou tam barvy. Vidím žlutou,
černou a modrou.
Jo, jo a máme dvě čáry a kruh.
Jako morseovka. Třeba je to morseovka.
Pruhy a kruhy. Jsou to kulečníkový koule.
-Žlutej pruh je devítka. -Devět. Další.
Černá koule, to je samozřejmě osmička.
-Osm. Ještě dvě. -Modrý pruh, desítka. Zkus 1-0.
1-0. Krucinál.
-Sakra. -Sakra!
-Dělej, dělej… -Pryč z podlahy.
To dáš, Miku. Pojď.
Proboha.
-Počkejte. -Sakra!
Všechny tři vás to neudrží.
-Miku, slez. -A kam?
-Na ten regál napravo. -Tady…
Držte se.
Sakra, to nejde. Nejde to.
Miku, podívej se na mě. Slez z tý police, než všechny zabiješ.
Miku, vzmuž se.
Přestaň na něj řvát, jo?
Miku, já přelezu. Můžu přelézt. Ty tu zůstaň.
-Zůstaň tu. Neboj. -Už jdi.
Zoey. Podej mi ruku. No tak, podej mi ruku.
-Zoey, no. No tak. -Opatrně.
Ukaž, podej mi ruku. Zoey. Zoey!
Zoey. Hej, Zoey.
-Proboha! -Do háje!
Hej, Zoey!
-Zoey! -Musíš nahoru. Dělej.
Zoey, prober se. Zoey, pryč z podlahy.
Zoey, zůstaň se mnou. Pojďte, přinesu ji.
Hlaste se, Vietnam Air 109.
Mami. Mami. Mami.
-Mami. Mami! -Zoey, prober se.
Zoey, prober se. Zoey, no tak.
-Musíme pryč. Zoey! -Jsme vzhůru nohama.
-Musíme pryč! -Dělej…
Dělej, dělej.
Pokoj je vzhůru nohama, to číslo možná taky.
Jo, jo…
Zkus 0-1-8-6.
0-1-8-6.
-Mám to. -Dobrý, máme to. Pojďte.
-Zoey, ty jsi génius. -Pospěš.
Dělej, Bene, pospěš. Rychle…
-Tak jo. -Dělejte, podlaha spadne.
Ta podlaha mě chtěla zabít podruhý.
Sakra.
Pojď, Jasone.
To dám.
Tak jo.
-Tak jo. -Opatrně, Amando.
-Drž se… -Dobrý, to dáš.
Jo. Jo.
-Dobrý. -Ne, nedívej se dolů.
Tak jo.
To dáš. To dáš.
Tak jo.
Pojď, pojď…
-Tak jo. -Sakra. Ne.
Tak jo.
-Ta koule! -Ne!
Nech ji bejt!
-Nech ji tam. -Přestaň…!
-Nech ji. -Ne, Amando!
-Ne! -Do háje!
Jasone!
-Mám ji. -Skoč!
-Podej mi tágo. -Dobrej nápad. Moment.
Drž se, Amando. Natáhni se.
-Chyť se ho, dělej! -Chyť ho.
Dál už se nedostanu.
Dokážeš to, Amando.
Dokážeš to. Jen se ho chyť.
-Chyť se ho! -To dáš. Tady je.
Amando, poslouchej. To dokážeš.
Dokážeš to. Jsme tady. Jo? Počkej. Ne.
-To je dobrý. -Amando!
Počkej. Prostě se drž… Ne!
Ne!
Ne, ne…!
Ne, Amando, ne…!
-Zoey, pojď. Dělej. Pojď odsud! -Ne.
TŘÍDĚNÍ
Co má sakra být tohle?
Nevidím, kudy ven. Vy něco vidíte?
Génijko, potřebuju tvůj mozek. Pojď dovnitř.
Zoey!
Necháte ji chvilku bejt? Amanda umřela!
Co na tom nechápete? Nemáme minuty nazmar.
Amanda je mrtvá. My ne.
Přežijí jen nejschopnější.
Přestaneš už se chovat jak debil? Co blbneš?
Amanda nebyla slabá. Obětovala se za nás!
Tak její oběť nepromarněme tím, že se necháme zabít.
To byl můj pokoj.
Úplně stejný.
To je moje postel.
Moje taky.
PODCHLAZENÍ WALKER, JASON
Ta je Amandina.
TŘÍDĚNÍ JMENOVKA
Výbuch IED.
Přežila jako jediná.
Já byla s maminkou v letadle,
cestovaly jsme po Vietnamu.
Letadlo havarovalo uprostřed džungle.
Trvalo jim týden, než mě našli.
Na to si vzpomínám.
Byla jsi ve zprávách.
Vyjeli jsme si se spolubydlícím na člunu
a zčistajasna se přihnala vlna
a člun převrátila.
Snažil jsem se chytit lana
a málem jsem přišel o palec.
Mokří,
promrzlí jsme se drželi trupu člunu
a měli pro oba jen jednu bundu.
Nathan začal být agresivní a zmatený.
Byly to příznaky podchlazení, to mi řekli pak v nemocnici.
Nathane, vrať se!
Druhý den uplaval.
Nevím, co myslel, že tam vidí,
ale nebylo tam nic než moře.
Den nato mě pobřežní hlídka
našla samotného.
A co ty?
Byl jsem první z kamarádů, kdo měl auto.
Byly zimní prázdniny a my měli…
bezva večer a…
já chtěl vzít všechny na projížďku.
Byl jsem na plech.
Makal jsem v dole v Západní Virginii s 11 dalšíma,
i s mým bráškou Calem.
Došlo k závalu. Riziko povolání.
S Calem nás to přimáčklo těsně k sobě.
Neviděl jsem ho, ale…
slyšel jsem, jak se pomalu dusí.
Slyšel jsem ho naposled vydechnout.
Než dorazili záchranáři, byl jsem naživu jen já.
Věděli o nás všechno.
Do posledního detailu. Věděli o tý bundě,
co měl můj kamarád na člunu.
"Rudolf s červeným nosem", ta písnička…
hrála, když jsme havarovali.
Oni ty pokoje udělali pro nás.
Ty krabičky byly jako od lidí, kterým věříme.
Synovec mi napsal: "Bav se."
-Nabourali se mu do mobilu. -Ta je Dannyho.
Otrava oxidem uhelnatým.
Všechny z rodiny to zabilo, až na něj.
Nikdo z nás neumřel, že jo?
-My jediný přežili. -No a?
Jsme statistická nepravděpodobnost
a je teď zajímá, kdo z klikařů bude mít největší kliku.
Máte na to nechat si od doktora Wootana Yua
pomoct a stát se lepšími?
Otestujte své meze a otevřete tak nové dveře.
Nespokojte se s fádním žitím.
Žijte až nadoraz.
Objednejte během následujících 5 minut a přidáme vám výlet zdarma.
Aspoň víme, kolik času máme.
Vědět přesně kdy umřu, to člověka hrozně uklidní.
Vy to nechápete?
Máme umřít a je zajímá, kdo bude poslední.
Teď nám musíš pomoct. Držet s náma.
Už se jejich pravidly neřiďme.
Co jinýho máme dělat? Sledujou nás.
Vědí o každým našem kroku.
Sledujou nás.
Něco mám.
Pojďte, pojďte.
Mám to… Tady…
Co tu máme?
Pěst, jeden prst a dva prsty. To by mohlo být…
Mohla by to být 0-1-2, ne? Jako číslo.
Ne, ne, ne. To se čte:
E-K-G.
Jo, je to znaková řeč.
Bráchanec je hluchej. I o tom věděli.
Je tu někde EKG?
Co děláš?
Kvantový Zenónův jev. Při neustálém měření se atomy nemění,
takže dokud nás pozorují, nemůžeme změnit svůj stav.
V té hře vždycky vyhrají oni.
Teď bysme potřebovali tvou pomoc.
-Ne. Dostaneme se ven jinudy. -Ani nevíme, kudy teď.
Přestaň to tu rozbíjet a vydejchej to.
Máte na to nechat si od doktora Wootana Yua pomoct a stát se lepšími?
Zoey, měla by ses zklidnit.
Za tři minuty nás otráví.
Čas se nám krátí. Zklidni se.
Neříkejte mi, ať se zklidním! Neposloucháte mě!
Tady je EKG. Možná je to naše cesta ven.
-Bene, svleč si triko. -Co? Proč já?
Protože je to další indicie. No tak, je to jen EKG.
Ne, ne… V tomhle pekle není nic jen něco.
Správný tep může otevřít dveře.
-Čas se nám krátí. -Pospěš.
Udělej to. No tak.
Ukaž. Přidrž si to… Nadechnout…
Máš moc pomalý tep…
-NEÚSPĚCH -Nefunguje to.
Musí někdo jinej.
Miku, chce to vyšší tep. Musíš ty.
Co? Nejsem tvůj pokusnej králík. Udělej to ty…
Ben je v pohodě. Já jdu pak. Potřebujeme vyšší tep.
-No tak. -Tak dobře. Pojď na to.
Zoey, prosím tě, poslouchej mě dvě vteřiny.
Sakra.
Jsme v plechový krabici. To nepomůže.
Přestaň to rozbíjet a pomoz mi.
Vyšší, vyšší… Dělej!
-NEÚSPĚCH -Ne.
Otestujte své meze a otevřete nové dveře.
Otestujte své meze… Potřebujeme vyšší tep.
Houby, už teď tu vyšiluju. Tep mám vysokej dost.
To mám dělat kliky, nebo panáky? Co po mně chceš?
-Máme tohle. -Zbláznil ses?
Když mě záchranáři našli podchlazenýho,
měl jsem srdce napůl mrtvý. Tímhle mě oživovali.
-To použili. -Ne, nepřipadá v úvahu.
Je to indicie. Věděli, že to budu vědět, Miku.
Už teď máš vysokej tep. Vzmuž se.
Jako fakt? Jdi s tím pryč.
Podívej se na mě! Podívej!
Za minutu nás otráví.
A my se udusíme.
Dojde nám dýchatelný vzduch jako tobě tam v dole.
-Sakra. -Vzpomeň si na bráchu Cala.
Cal se jmenoval, ne? Teď je to na tobě.
Miku, můžeš nás zachránit.
Tak je to. Mohl bys nás zachránit.
-Tak nás zachraň. -Dobrá.
Udělej to. Ale rychle! No tak, dělej!
-Jasone, co děláš? -To je ono.
Ne. Ne.
-Nech toho. Přestaň! -Nech mě!
Zabiješ ho!
-NEÚSPĚCH -No tak!
Miku? Cos to udělal?
Přestal dýchat! Miku!
Prober se! Miku. Přestaň!
No tak!
No tak, Miku!
Otestujte své meze a otevřete…
Otestujte meze.
Vysoký a nízký…
Raz, dva. Kruci. Kurva!
Sakra.
Ani nevím, jak se to dělá.
-Co děláš? -Nejzazší meze. Možná myslí nejnižší.
No tak.
No tak, chlape.
Sakra.
Miku.
BLAHOPŘEJEME
Dveře. Otvírají se dveře. Otevřely se.
Zoey. Hej!
Zoey!
-Zoey, dělej. Tamhle je východ. -Tohle je východ.
-Udusíš se, pojď! -Jen jdi!
-Prosím! -Jdi!
Sakra.
Měli jsme ji donutit, ať jde s náma.
Nechali jsme ji tam umřít.
-Rozhodla se tak. -Co je to s tebou?
-Co se tam stalo? -Zachránil jsem nás. Nemáš zač.
Zabils Mika.
Zabilo ho sezení na zadku 12 hodin denně.
Kdyby ne v tý místnosti, bylo by to v příští.
Ty to tak prostě děláš, co? S tím kámošem na člunu?
Co to říkáš, Bene?
Mluv na rovinu.
Jedna bunda mezi vás dva.
Dej mi svou bundu!
To se ti hodí, že zkrátka uplaval a umřel.
Radši to nedělej.
Žes jako jedinej přežil, nemělo se štěstím nic společnýho.
Přiznej to.
Zabils ho! Přiznej, žes zabil kamaráda.
Přežití je volba!
Vyber si sám.
Dívej se kolem a hledej indicie.
Hele, to je poklop.
Asi ho otevřeme.
Co sem vpustíme?
Fajn, já to udělám.
-Je těžkej. -Pořádně zaber.
Já denně do fitka nechodím.
Krucinál.
No tak, no tak.
Co to mám na rukou za sajrajt?
Není mi nějak dobře.
Hele, hele.
Oni na to držadlo něco dali.
Roztékáš se. Roztékáš se.
-Cože? -Roztékáš se.
Cože? Počkej. Hele… Něco tu stojí.
"Chceš-li pryč odsud, můžeš jít hned,
raději však si najdi protijed."
Jak to asi máme udělat?
Vstaň a hledej, krucinál!
Co je mi po tom? Stejně tu umřeme.
Já neumřu. Já neumřu.
Tak jo.
Kde to je? No tak… Kde to je?
Co je to?
PROTIJED JEDNA DÁVKA Do svalu
Bene. Bene.
-Mám proti… -Dej mi to!
Je můj!
Sakra.
Do prdele.
Mám deset čísel, čtyři místa.
Chce to čtyřmístný číslo.
Vcházím do místnosti pět. Počkej.
Čekám.
Máme dvě těla. Přepínám.
Rozumím.
20 minut na likvidaci a úklid. Přepínám.
Rozumím. Konec.
Podívej, kyslíková maska.
Co s ní chtěla dělat?
Dýchat, hajzle!
Sakra.
VÍTĚZ
Tys byl černý kůň.
Já sázel na Jasona.
Právě proto jsou tyhle hry tak úchvatné.
Byl jsi připálený, omrzlý, otrávený a zmrzačený,
a přesto se ti nějak podařilo dostat z té poslední místnosti.
Napadlo tě vůbec někdy, že to v sobě máš?
Ten adrenalin, ten drajv?
Posaď se. Oslavuj.
Aspoň jednou jsi něco vyhrál.
Vy jste ten cvok, co to vražedný bludiště navrhl?
Ne, já jsem games master.
Místnosti navrhuje puzzle maker.
Ale zabíjíte lidi pro zábavu. To už v telce nic dobrýho nedávají?
Tys zabil všechny své přátele,
protožes nechtěl platit za taxíka.
Já bych se tolik nenaparoval, Bene.
Od počátku civilizace jsme věděli, že je cosi úchvatného
v pohledu na lidi, jak bojují o život.
Proto se díváme na gladiátorské hry, veřejné popravy,
očumujeme nehody na silnici.
Teď ale svět vyměkl. Všechno je bezpečné. Všechno je opatrné.
Vytvořili jsme tedy sport pro lidi, kteří prahnou po krutosti,
a nabídli jim pohled z lóže na nejkrajnější životní drama.
Naši zákazníci patří mezi nejmocnější lidi světa,
ale rok co rok si žádají víc.
Složitější místnosti.
Zajímavější subjekty.
Více možností, jak sázet na život a smrt.
Loni tu měli vysokoškolské sportovce,
předloni učence
a letos jsme měli jediné přeživší.
Zajímalo je, jestli v tom hrálo nějakou roli štěstí.
Lidi, co mají štěstí, neunášejí a nemučí psychopati.
Víš, že je urážlivé říkat o někom, že je psychopat?
Mně to taky přišlo hloupé.
Ale tady tě máme,
našeho nejméně očekávaného vítěze,
a stále žiješ.
Vážně jsem to nepovažoval za možné,
ale jak jsem říkal,
byls riskantní sázka.
Takže jsem vyhrál.
Můžu tedy jít domů, ne?
Bene,
na konci Kentuckého derby
myslíš, že dostává cenu kůň?
PŘEVZETÍ SYSTÉMU
VE HŘE
Hej, Bene.
No tak. Bene, no tak…
Bene.
Bene, dělej, vstaň…
Ne!
Nemůžeš odejít, dokud nedohrajeme, Zoey.
Musíme mít jistotu, že…
Je mrtvej.
Tak jo. Pojď…
Tamhle je služební výtah.
Ty ses pro mě vrátila.
Už mě nebaví přežít jako jediná.
-Zoey, dělej… -No jo.
Je to 24 hodin. Už je stabilizovaný. Měl by si odpočinout.
Je připravený.
Doktor Bell na sál, prosím…
Slečno Davisová?
Cítíte se na to, abyste šla se mnou?
Všichni všechno prohlédnout.
Slečno Davisová.
Počkat, tohle byla čekárna.
A pak se změnila v obří výheň.
A byl tu požár. Oheň se šířil ze stropu.
Nenašli jsme žádné důkazy toho, co jste popisovala.
Tamhle. To byla ta šachta.
Byl tam obraz, který sjel.
Viděla jste někdy něco, co tam dřív nebylo?
Já si to nevymýšlím.
Ben tam byl taky.
Až se probere, poví vám to.
Jasně. Váš kamarád Ben Miller?
Dostali jsme zprávu z nemocnice.
V krvi mu našli stopy tří různých zakázaných látek.
No way out = není cesty ven.
-Slečno Davisová. -Je to přesmyčka.
Dr. Wootan Yu.
Máte odvahu nechat si od doktora Wootana Yu pomoct…
No way out. Wootan Yu.
"Wootan Yu" je "No way out", "není cesty ven".
Není cesty ven, Wootan Yu.
Tohle. Podívejte. To patřilo k té hře.
Je to součást té hry!
Musíme vyklidit prostor.
Wootan Yu. Wootan Yu.
PO PŮL ROCE
Děkuju.
Povíš mi, co je novýho?
Jsem novej obchodní zástupce pro celý Logan Square.
Prodávám přímo zákazníkům. Veganský psí žrádlo,
ale něčím se začít musí.
Jsem na tebe fakt hrdá.
To jsou domácí úkoly?
Co je to?
Mike Nolan umřel na infarkt na nádražních záchodech.
Jasona Walkera někdo na dálnici I-64 srazil z motorky,
v těle mu našli DMT.
Danny se utopil v Michiganském jezeře.
Amanda Harperová lezla sama na horu, to dává smysl,
spadla a zabila se.
Vyšly by články i o nás.
Musíš už se na to vyprdnout.
Nemůžu dělat, že neexistovali.
Ti ostatní, kdo byli pozvaní, umřeli,
a ten, kdo je pozval, je na svobodě.
Tebe nezajímá řešení? Můžeme ho najít.
Nastavili tu hru tak, abysme prohráli, a my vyhráli.
Porazili jsme je v jejich vlastní hře.
Moc jsem neměla z čeho vycházet,
ale to logo
je neproveditelný objekt.
Je to schodiště, které se stáčí do sebe.
Je naprosto ojedinělé.
Ta čísla jsou ve schématu schodiště.
23, 22 v opakované sekvenci pravých úhlů.
Jsou to souřadnice
neevidované průmyslové budovy v centru Manhattanu.
-Ukrývají se všem na očích. -Co s tím máme dělat?
-Koupila jsem nám letenky. -Letenky?
-Za dva týdny letím. -Zoey, tomu se říká "vina přeživšího".
Podle mýho terapeuta aby člověk žil, musí se posunout dál.
Posunout se dál neznamená utéct.
Já už s utíkáním skončila. Jdeš do toho?
Tak jo.
Jo, jdu. Uděláme to.
Ale nejsem žádnej Jason Bourne.
Dobrý?
No tak, musí to být tady.
Našla jsem to! Místo je označené X.
No tak, kde je to?
Tohle musí být ono, ne? Mám ten nástroj.
Tady. Musí pasovat do té západky.
-Dobře. -Zkuste ty dveře, jestli se to otočí.
To dokážete!
-Tak jak? -Nejde to!
-Zkuste to otočit. -Nefunguje to!
-Zleva doprava. -Tak?
Jo, zleva doprava!
-Moment, něco se stalo. -Co?
-Terén, terén. -Co je to?
To je další hádanka. "Létám bez křídel, pláču bez očí."
-Co to znamená? -Nevím. Vteřinku!
Sklopte hlavy!
Připravte se na náraz!
-Zkuste "mrak"! -"Mrak"?
-Jo, "mrak". -Dobře.
MRAK
Zkuste dveře! Dělejte!
Zvednout. Pozor, terén. Výška rozhodnutí. Terén… Zvednout.
-No tak…! -Pozor, terén. Terén…
-Dělejte něco! -Zvednout. Výška rozhodnutí.
Končím simulaci. Chcete to zresetovat?
Ne. Dobrá práce. Na hru jsme připraveni.
Zas jsem si o tu zástrčku narazila ruku, Larry.
Vystoupit ze simulátoru.
-Jaká je pravděpodobnost přežití? -Přibližně 4 %.
Nebyla by to hra, kdyby neměla žádnou šanci.
Zachytili jsme informace o jejich letu. Začneme.
To jsem rád, že Zoey překonala strach z létání.
Pojďme hrát znovu.
Překlad titulků: Petr Zenkl