- Det här blir tufft. - Ja.
Terminal 4 Avgångar
Hej, pappa!
Hej, Daniela. Jag rusar till säkerhetskontrollen.
- Är allt bra med er? - Ja. Jag bara kollar.
- Hinner du? - Ja, läkarkontrollen bör gå fort.
Nej, om du är här före midnatt. Du är kvar i Singapore.
Hawaii ligger 18 timmar efter. Det är drygt sex timmar till Tokyo.
Sen sex till Honolulu. Så jag är där med god marginal.
- Nyårsafton. En försening... - Hey! Det blir inga förseningar.
Vänta.
- Förlåt. Jag är sen i dag. - Jag skannar brickan, så är du klar.
Hälsa moster Carrie att jag väntar mig haggis med kålrot och potatis.
- Okej. - Då ses vi snart.
Pappa, jag är så glad att vi gör det här.
Och jag är ledsen att det är så länge sen vi sågs.
Du har fullt upp på skolan.
- Ja, tack vare dig. - Det är mitt jobb, gumman.
Jag hade inte velat ha det på nåt annat sätt.
Nåja... Nästan.
- Kapten Torrance? - Ja. Förlåt att jag är sen.
Ingen fara. Andrestyrman har inte kommit.
- Samuel Dele. Trevligt att träffas. - Trevligt att träffas.
- Gott nytt år. - Detsamma. Var är du ifrån?
Hongkong. Jag utbildades på Civil Aviation Department.
Det lär vara en suverän skola.
- Och du? Engelsman, va? - Nej, för fan.
Det vill jag inte sänka mig till. Nix. Jag är skotte.
Fast jag flög åt RAF Transport för många år sen.
Då gick alla sexiga jobb till de engelska killarna.
Fast för mig var transportplanen en lätt väg till flygbolagen.
- De verkar skicka oss genom väder. - Klart att de gör.
Mina herrar. Få se nu...
119, 14 passagerare. Allt klart. Några frågor?
Vi flyger genom våldsamt väder med centrum över Sydkinesiska sjön.
- Det hinner gå in över land. - Om det stannar och blir starkare då?
Vi kan flyga österut och gå norr om Luzon.
En timme och 18 000 kg bränsle extra. Vi flyger lätt och måste gena.
Gå till 37 000 och slipp ovädret. Trevlig flygning. Gott nytt år.
Gott nytt år...
Kontrollerar våra iPads vädret som hans gör det?
Varsågod.
Hej, killar. Jag heter Bonnie. Jag är er kabinchef i kväll.
Kapten, du behövs i bryggan.
- Okej. - Vi ses strax, kapten.
Flygkapten Torrance. Hur kan jag hjälpa er?
Fångutlämning till Toronto. Vi ska med till Tokyo.
Han förblir handfängslad och bevakas hela tiden av mig.
- Är han farlig? Vad har han gjort? - Mord. För 15 år sen.
- Det var lite oväntat. - Han hittades på Bali under alias.
Och han har rest runt.
Vi flyger lätt. Ni väcker uppseende. Jag vill inte skrämma passagerarna.
Ni får tyvärr dras med oss, kapten.
- All right. Undvik bara alla andra. - Det är uppfattat.
Då går vi.
- Har du kollat där bak? - Allt klart.
God kväll, tjejer.
- Isabella, hur är det? - Hej, Maria. Ja.
Brodie Torrance.
Är alla klara att lämna Singapore? Okej. Då kör vi.
Okej.
- Bekräftar 14 passagerare. - 14 passagerare. Nyårstomt.
Alla har sett vår hedersgäst längst bak?
- Louis Gaspare, 35B. - Vad har han gjort?
Ju mindre vi vet, ju bättre. Fast minimal kontakt med honom.
All right? Bra. Ska vi sparka igång det nya året då?
Få ombord dem. Låt oss få en fin flygning.
Hejsan. God nytt år. Det är där bak.
Gott nytt år.
Jag sänder det inte igen. De har sett hans ansikte.
De har sett det.
Gary, jag får dem inte att skriva på. Jag får dem inte att skriva på.
- Du skämtar? Hur blev du uppgraderad? - Bonuspoäng.
Jag måste sitta ensam i turistklass. Gott nytt år...!
När man köper biljetten borde de säga hur gammalt planet är.
Ingen fara. Dessa plan är närmast oförstörbara.
- Hej, tjejer. Gott nytt år. - Hej.
- Jag tror att det var alla. - Ja. Bra. Okej...
- Ursäkta. Gå inte längre. - Men det här är våra platser.
- Jag ska sitta på 34D. - Det är lugnt. Hela den raden är er.
- Vill du sitta vid fönstret? - Ja, tack.
Kan jag hjälpa er med nåt?
Se till att sätet är helt uppfällt och säkerhetsbältet helt spänt.
Allt handbagage ska stoppas undan. Tack för att ni flyger Trailblazer.
Ställ in på max.
Trim inställt för start. Kontroller och spakar fria och klara.
- Alla passagerare är på plats. - Då stänger vi kärran. Tack, Bonnie.
God kväll och välkomna ombord på Trailblazer 119. Jag är er kapten.
Om ert nästa stopp är Tokyo, så har ni hamnat rätt.
Om ni inte ska till Tokyo, så får ni en jättelång morgon.
Flygtiden i kväll är sex timmar och 30 minuter.
Som tur är så vet jag en genväg, så vi kan komma fram lite tidigare.
Vi lyfter så fort jag har pluggat in några sidor i flyghandboken. Tack.
Redo för bogsering? Meddela tornet.
Trailblazer 119, ni kan taxa till bana 02 vänster.
Trailblazer 119, det är uppfattat. Taxar till bana 02 vänster.
Den utsikten blir aldrig gammal.
- Trailblazer 119 klar för start. - Ni är klara för start.
Håll bankurs. Gå till 2 000 fot.
Uppfattat. Klart för start. Går till 2 000. Trailblazer 119.
Starthastighet inställd. Hastighetsmätare på.
80. Korskollar.
90.100.110.
120.
V1.
Rotera.
Vi stiger, landningsställ upp. Klaffar upp.
Trailblazer 119, sväng höger, kurs 106 grader.
- Håll 10 000 fot. - Uppfattat.
Det här är er kapten. Vi har nått vår flyghöjd på 37 000 fot.
Vill du ha lite mandlar?
Vi på Trailblazer är glada att ni firar nyår med oss.
Vill du ta en bild med honom?
- Va? - En bild.
- Kan du låta bli det där? - Förlåt.
- Fin familj. - Tack. Det är bara...
Det är en kamp. Men vi får det att funka.
Du då, kapten? Har du familj?
Ja, jag har en dotter. Faktiskt... här är hon.
Daniela.
- Jag ser likheten. - Tycker du?
- Och var bor ni? - Daniela pluggar i Kaliforinien.
Och... jag är baserad i Singapore.
Avståndet måste vara en stor utmaning för dig och din fru, va?
Min fru gick faktiskt bort för tre år sen.
- Jag beklagar verkligen, kapten. - Nej, nej. Tack. Nej, det är okej.
Gott nytt år. - Vad vill du ha?
- Gin. - Tonic eller sodavatten...?
Bara gin.
RES VÄRLDEN RUNT MED TRAILBLAZER
Vi flyger rakt igenom ovädrets topp.
Så mycket för 'in över land'.
Det här är er kapten. Säkerhetsbältesskylten har tänts.
Sitt kvar på era platser med bältet spänt. Tack.
Trailblazer 119 begär att få stiga till 40 000 för att undvika väder.
TSN-kontrollen från Trailblazer 119.
Begär att få stiga till 40 000 för att undvika väder. Uppfattat?
Sambandet här är inte så bra. TCAS visar ingen trafik.
Från Trailblazer 119. Går till 40 000 för att undvika väder i blindo.
Trailblazer 119, ni kan gå till 40 000.
Uppfattat, TSN. Trailblazer 119 på 40 000 fot.
Nyårspersonal, va?
Okej. Jag kollar passagerarna. Du har spakarna.
Ingen fara, hörni. Bara lite väder.
- Här, Bonnie. Är du okej? - Ja.
- Vad var det där? - Ledsen. Vi flyger genom lite väder.
- Är det här din? - Ja.
- Varsågod. - Tack.
- Han är rolig, men kan han flyga? - Vi gör så gott vi kan.
- Kan jag åtminstone få en handduk? - Vi ger dig en så fort vi kan.
- Vad hände? Är du okej? - Ingen fara. Bara en skråma.
Håll alla i deras stolar. Inga undantag. All right?
Spänn fast dem hårt!
Kapten, flygelektroniken är nere.
- Jag har spakarna. - Uppfattat.
- Kolla brytarna och nollställ. - Nollställer.
TSN från Trailblazer 119. Hör ni mig?
Svarar inte. Vi har ingen el.
Flygelektroniken måste vara bränd.
Är det nån på kanalen? Svara.
Trailblazer 119 flyger i blindo. Blixtnedslag. Flygelektronik nere.
Vi är strömlösa. Har nån vår position?
Radion är död. Nollställer.
Systemfel. Vi sänder inte.
Vi går bara på batteri.
Det ger oss 10 minuter att landa innan vi är strömlösa-
-och börjar falla till marken helt okontrollerat.
Jag har ett stoppur.
Meddela tiden, Dele. En minut i taget, okej?
- Okej? - Okej.
Manuell navigering. Sista markerade position?
437, sydsydväst om Manila, kurs 030.
Givet fart och kurs, så borde vi vara här nånstans.
Ovädret går mot nordöst. Vi kommer inte fram till Manila.
Mayday. Mayday. Mayday. Trailblazer 119 här.
Vi går ner från 40 000 fot. Ingen radar, navigering eller antenn.
Ingen ADI.
Snälla, svara.
- Herregud. - Flygelektroniken är bränd, Bonnie.
- Det kommer att bli väldigt hårt. - Okej, okej, okej.
Mina damer och herrar, vi har...
Vi har haft ett elfel och alla måste spänna fast sig ordentligt.
- Vi får flyga genom våldsamt väder. - Vad har hänt?
Vi hade ett elfel. Alla spänner fast sig helt!
Kapten.
- Tid? - Åtta minuter.
Vi kommer att förlora månen. Håll koll på gyrot. Meddela position.
Var klar att ta över spakarna om nåt händer.
- Det är hagel. - Nu är det fest.
Fan. Vi får kämpa oss igenom ovädret och se var vi kommer ut.
- Min mobil! Den har ingen signal! - Inte min heller.
Kom igen, gumman. Håll ut.
Kan du ta av handbojorna? Jag kan inte simma.
Inte en chans.
Varsågod. Jag håller dig. Jag håller dig.
Det jäkla planet faller sönder!
Fan!
- Nej, du måste gå och sätta dig! - Sätt dig!
- Stanna här, Isabella. Bara stanna. - Sätt dig!
Kan ni hjälpa henne?
- Tid? - Fem minuter och 40 sekunder.
Kom igen. Bryt igenom.
Så där ja.
- Tid? - Fyra minuter och 30 sekunder.
Ser du land nånstans?
Snälla du, sätt dig. Alla ska sitta i sina stolar, snälla!
Kapten. Vad säger jag till passagerarna?
Jag trodde aldrig att jag skulle behöva säga det här.
Gör klart för nödlandning i vatten.
Okej.
Hör upp, allihop! Jag behöver att ni intar kraschställning!
Planet har räddningsflottar. När vi är nere instruerar jag er mer.
- Maria, hör du mig? - Ja! Inta kraschställning!
De vita gässen ser inte så välkomnande ut.
Tid?
Tre minuter.
All right, Dele. Nu gör vi det bästa av det här.
På min signal vänder vi mot vinden och flyger parallellt med vågorna-
-så vi går ner sakta och balanserat.
Okej?
Ser du det där? Där borta? Det är för helvete land.
- Torrt under. Nån aning om var vi är? - Vi borde vara här nånstans.
För lågt, terräng. För lågt, terräng.
Den funkar fortfarande.
Kapten. 90 sekunder.
Hon ger oss mer.
Vad händer? Vi kan inte landa här.
- 20 sekunder! - Det vore kanske bättre över vatten.
Tiden är ute.
Där! Det där är en väg. Tid?
- Tio sekunder över noll. Är du...? - Det där är en jävla väg.
Klaffar fullt ute. Bränsledumpning.
- Ser bränsle dumpas på min sida. - Inget. Fel höger sida, provar igen.
- Inget. - Fan. Vi är en dynamitgubbe.
Fäll ut stället manuellt. Skynda!
Stället ute och låst.
- För lågt, terräng. - Tyst.
Luftbromsar ute. Full back.
- Hjälp mig med bromsarna, Dele! - Okej.
Okej.
Allt avstängt.
Hur... hur kunde du...?
En minut i taget. Va, Dele?
Fy fan...
Fan, vi har bränsle kvar. Och ett hett plan.
Vi får av alla nu. Vi går.
Dele, få alla längst fram. - Är alla okej?
Tystnad, tack! Allihop, lyssna! Alla måste gå av planet nu.
- Vilket håll ska vi gå? - Var tysta. Gå längst fram.
Ni måste alla gå av planet nu!
- Strunta i dina saker! Gå fram! - Bara andas, okej?
- Bonnie? - Två! Vi har två. Sir, två.
Okej, bara gå. Gå, gå! Gå ut ur planet i god ordning.
Håll er lugna. Släpp fram mig. - Skynda, Bonnie.
- I ett led, gå framåt. - Var lugna! Gå!
Gå åt sidan!
Sätt er. Korsa armarna. Så här.
Korsade armar, sitt ner.
TRAILBLAZERS HUVUDKONTOR New York
Flight 119. Vad vet vi, Sydney?
Vi tappade bort det väster om Filippinerna.
- Tappade bort? - De ville stiga kl. 5.16.
19 minuter och 23 sekunder senare bröts allt samband.
Manila ATC hade dem på radarn fram till 5.43, lokal tid-
-när planet gick under 20 000 fot och försvann helt.
Få hit David Scarsdale nu.
Vi har lite skråmor och blåmärken, men alla är nog bara omskakade.
- Har nån mobilsignal? - Nej. Ingen.
- Vad gör vi med fången? - Vet inte. Det är nytt för mig.
Han såg på polismannens nycklar, så jag tog dem. Är han farlig?
Han utlämnas på ett mordåtal. Polismannen...
Han sa att han kan vara farlig.
Vi har koll på honom och håller honom från de andra passagerarna, okej?
- Gör så gott du kan. All right. - Okej. Du ska nog ha de här.
Okej. Då går vi.
- Vad händer? - Snälla, berätta nåt för oss.
Okej, allihop... Allihop. Lyssna, lyssna nu.
Jag vill tacka er alla för er samarbetsvilja.
Jag beklagar det vi gick igenom och vet att ni har frågor.
Läget är följande.
Blixten slog ner i planet och vår huvudström och sambandet är nere.
Så just nu kan vi inte begära hjälp.
Va? Du skämtar.
Det jag behöver att alla gör nu... Lyssna! Ni ska hålla er lugna.
När planet svalnat går vi ombord och tar våra saker och lite vatten.
- Sen klurar vi ut vad vi ska göra. - Vet ni var vi är?
Ja, vi tror att vi är nära Davao i södra Filippinerna.
Ni tror? Väldigt betryggande...!
Jag lovar att jag och besättningen ska få er alla välbehållna härifrån.
All right? Okej. Tack.
- Terry. - Det här är David Scarsdale.
Han är expert på affärsstrategi och krishantering.
- Gott nytt år. - Låt oss hoppas det.
Är det sista kontaktpunkten?
Sjuhelsikes oväder. Vilken idiot skickade in dem i det?
De flög lätt och det var den mest effektiva rutten.
- Jag trodde de kunde flyga över. - Är du en jävla meteorolog också?
- Hur mycket bränsle sparade ni? - Cirka 12 000.
Grattis. Det är knappt dricks för det här.
Klockan tickar. Varje minut är viktig.
Om de nödlandat i havet eller på land kan minuterna räknas i människoliv.
Vad kan jag göra? Ringa militären? Myndigheter? Vad är bäst för oss?
Ja du, i den delen av världen finns det bara en möjlighet nu.
- Skicka ut juristerna. - Det är okej, säg det.
- Säkerhetsfirma. Jag jobbar på det. - Legosoldater?
Terry... Filippinerna är inte Amalfikusten.
En grupp ska skriva pressmeddelanden för alla tänkbara scenarior.
Ett försvinnande som Malaysia 370. En kraschlandning utan överlevande.
En kapning med krav. Om ni har nyårsplaner, så ställde jag in dem.
Lite längre. Ja, ända ut. Så hårt vi kan.
Varför kan vi inte stanna i planet? Det är säkert och torrt.
- Det är en bra fråga, mr...? - Sinclair. Matt Sinclair.
Utan luftkonditionering kommer planet att stekas i solen.
Så vi har det bättre här ute med vindskyddet och brisen.
Nu när du är här, hjälper du till att spänna fast det, Matt Sinclair?
Om ni i era väskor hittar insektsprej, solkräm, mat-
-dela då med er. All right?
Mr Gaspare...
Vi ser ut att ha hamnat i en rejäl röra här.
Och jag är inte helt säker på vad vi ska göra med dig.
Jag är förvånad över att du är kvar.
Tror du jag är dum nog att försöka fly i en djungel okänd för mig?
I handbojor? Om du inte erbjuder...?
Jag kan nog inte göra det.
Då har vi inget att prata om.
Fan.
Så går det när en 40-amperesäkring får en stöt som kan lysa upp en stad.
Kolla på den.
Radion då?
Jag ska titta... Åh nej. Den är bränd, smält.
- Och transpondern? - Det är svårt att se utan el.
Vi kan dra om isoleringsbussen till huvudbussen.
Det kan ge fler ampere från batteriet. I teorin.
Kapten, planet är helt urlastat förutom de döda och deras ägodelar.
Jag sköter det.
Hey, Bonnie. Ledsen för Isabella.
FÅNGENS ÄGODELAR fickkniv, klocka, nycklar, plånbok
- Vad gör du? - Utan video har det inte hänt.
Här är vi alla nu. Ensamma i djungeln.
Ingen vet hur vi ska komma härifrån.
Överlevande från den sämsta jävla flygresan nånsin.
Där är vårt fina plan som beslutade att krascha.
Trailblazer. Jag flyger aldrig med dem igen.
Där är våra snacks. De kommer räcka... i runt en timme.
016. Vi höll den kursen i 13 minuter.
Säg att transpondern rök i blixtnedslaget... Vi räknar.
Det är 17 minuter i 300 knop i timmen och om vi gångar det blir det...
Fan.
Sökområdet är 2 600 kvadratkilometer. Det krävs ett mirakel att hitta oss.
Kapten? Den här ön? Jolo? Det är väldigt, väldigt illa.
Ön styrs av separatister och kriminella.
Helt utan myndigheter och polis. Om vi har landat där så är vi i fara.
Vi säger det till Bonnie, men håller tyst om det så länge.
Och sen är det den här killen. Mister Mystisk.
Väldigt vänlig.
Nej, nej, nej.
Kapten!
Håll mig från dina jävla videor!
Slog du i skallen? Är du okej? - Maria, kan du ta förbandsväskan?
Du får uttala dig för media, Terry. Vi skriver, men du får ta frågorna.
- Ska vi inte invänta mer info? - Då verkar du dölja nåt.
Visa din oro, var ödmjuk. Du kan rutinen.
Varsågod.
Du, jävla vädergubbe. Dags att kompensera din miss.
Jag behöver veta allt om planet. Drifttid, serviceloggar.
- Namn på serviceteknikerna. Allt. - Ja, sir, jag fattar.
Är du säker på det här?
Nej, men vi börjar få ont om alternativ.
Jag binder honom inte.
Om han sticker är han åtminstone borta från de andra.
All right. Vi går och berättar det för de andra.
All right, allihop. Lyssna nu. Så här är läget för oss.
Mr Dele och jag tror efter våra beräkningar-
-att vi landat på en ö i Suluklustret. Vi vet inte vilken ö.
Problemet är att området från blixtnedslaget och hit-
-är så stort att sök- och räddningsarbetet kan ta lite tid.
- Vi måste ransonera mat och vatten. - Vad är ditt nästa drag? Röksignaler?
- Kan du sluta gnälla? - Han landade. Vi kraschade inte.
- Vi är strandsatta mitt i ödemarken. - Vi kraschade ju inte.
I natt flög vi över några byggnader.
Jag hoppas att de har telefon eller radio.
Om jag tar mig dit och får kontakt så kan vi räddas på några timmar.
Till dess måste alla vara försiktiga, för vi vet inte vad djungeln döljer.
- Jag följer med. - Tack.
Men mr Gaspare har snällt nog erbjudit sig att följa med.
Du tar med en kille i handbojor? Låter vettigt...!
Kom.
Datu!
- Vad är det, farbror? - I natt flög ett plan över mitt hus.
Ute vid den gamla gruvan. Det flög väldigt lågt. För att landa.
- Landa? - Jag tror det.
- Det var inte ett arméflygplan? - Det tror jag inte.
Det är inte armén. Mina spioner i Manila hade varnat oss.
- Till familjen. - Tack.
Hitta planet.
Vi gör allt för att till varje pris hitta flight 119.
- Vet ni att planet har kraschat? - Nej, vi tror inte det.
- Vet du att det är pappas plan? - Ja.
Nej...
När vi har fått förhoppningsvis goda nyheter återkommer vi till er.
Jag kollade igenom din vakts väska för förnödenheter.
Jag hittade din fickkniv. Är du f.d. militär eller nåt?
Groupe des Commandos Parachutistes.
Främlingslegionen. Kass lön, men de frågar inte om man står pall.
- Frågar? - Inget är svart eller vitt.
Jag var på fel plats vid fel tid. Ingen bryr sig om vad som hände.
Jag var 18 och rökt.
Så i stället för att ruttna på kåken stack jag och blev legionär.
Punkt slut.
Hur åkte du fast?
Glöm det. Det spelar ingen roll.
Jag får fråga dig en sak. Tog du med min kniv?
Tyvärr, nej. Jag lämnade den i väskan.
Den döde polisens pistol då?
Vi borde vara rätt nära nu.
Brodie Torrance, skotte, brittisk medborgare, brittiska flygvapnet.
Flög reguljärt i 20 år. New York till London, Paris, Tokyo. Bra rutter.
Sen dess har han flugit åt Egypt, Meridiana, Frontier och Trailblazer.
- På skräprutter. Vad hände? - Kolla videofilen.
Var är min drink? Jag bad dig om en drink för tio minuter sen.
- Vad vill du? Stick! - Vad fan händer?
Kan det här bli värre?
Jag gillar honom.
Herrejävlar.
Fy fan. Okej.
John Shellback från David Scarsdale. Status?
Vi ska lasta nu och lyfter kl. 21. Säg att vi ska tillbaka till Macao.
Lämna in en färdplan till Manila, så ser vi hur det går.
- Vet du inte var planet är? - Det är i alla fall inte i Macao.
Det kostar extra, Scardy. Det kostar extra.
- Gott jävla nyår. - Slut.
De når området om tre timmar och hoppar när vi vet var planet är.
- Hur mycket i nödfonden? - En halv miljon.
Kanon. Det kan räcka för att få ut en av oss ur indonesiskt fängelse.
- Är vi klara, killar? - Klara nu. Här, chefen.
Trailblazer.
Ett, åtta...
Du har ringt Trailblazer Airlines. Carmen här.
Lyssna noga. Detta är ett nödläge.
Jag är kapten Brodie Torrance, Trailblazer 119.
Vi har nödlandat på en ö i Sulusjön.
- Förlåt, jag förstår inte. - Jag är kapten Brodie Torrance.
Jag är kapten på Trailblazer 119. Vi har kraschlandat på...
Folk har busringt hela dan om det här.
Koppla mig till krisstaben nu direkt.
- Folk har ringt hela dan... - Håll tyst och lyssna!
Lugn. Folk har busringt hela dan om det försvunna planet.
Kan du ge mig numret på din personalbricka?
Jag har inte min bricka på mig, Carmen.
Du måste tro mig, Carmen. Hör du vad jag säger?
Vårt plan har kraschlandat. Jag är kapten på Trail...
Hallå?
Jag ska spika fast brickan i min jävla skalle.
All right, Daniela. Svik mig inte.
Hallå?
Daniela? Tack och lov. Hör du mig?
- Pappa? Är det du? - Ja, det är jag. Jag är okej.
Prata inte, bara lyssna, för samtalet kan brytas.
Fort, ta nåt att skriva med.
- Dani? - Inte nu, moster Carrie.
- Är det din pappa? - Ja.
Var är du, Brodie?
Vi har nödlandat.
Skriv det jag säger och meddela Trailblazer genast.
All right, vi är på en ö nånstans i Joloklustret i Sulusjön.
Vi har ingen radio och jag vet inte vilken ö vi är på.
- Sluta! - Pappa!
Åh, jävlar.
Du kan komma fram, kapten. Jag ska inte göra dig illa.
Drick allt. Skynda. Vi måste iväg.
- Är du okej? - Nej.
- Hade du velat att det var du? - Nej.
Då så. Gräv ner allting. Hantera skiten senare.
Fick du tag på nån?
Ja. Men vi kan inte lita på det. Samtalet bröts.
Den är laddad. Bara osäkra och skjut.
Datu. Vi hittade det.
- Var? - På gruvvägen.
Ett väldigt stort flygplan.
Hur många personer? Utlänningar?
Vi kom inte nära nog för att se.
Vi tittar närmare på det.
Tur för dig att jag smög mig på de här killarna.
Jag har en känsla av att vi kommer att få se många fler.
Hey! Hey! Kom hit.
Titta.
De har pass här.
Filippinare, britt.
Hey! Torrance!
Titta här.
Mark och Maria Burnham, missionärer från The Good Samaritan Fellowship.
200 000 dollar måste vara klara i kontanter till i morgon.
De sa att anvisningarna ska följas, för annars dödar de oss i morgon.
Jag måste till passagerarna.
Jävlar.
Kom igen.
- Hör du det där? - Ja. Det kommer nån.
Vi är här!
Hey, tillbaka! Tillbaka!
Tillbaka, tillbaka! Vi vet inte vilka de är! Tillbaka!
Stanna!
- Hör du det där? Stanna. - Va?
Vad i helvete är det med dig...?
Jävlar.
Var är kaptenen?
Jag har befälet.
Hey, hey!
Ge listan. Passagerarlistan.
- Fan. Jag måste ta mig dit. - Nej, vänta, vänta!
Passagerarlistan.
Kapten Brodie Torrance?
- Kapten Torrance är inte här. - Var är han?
Var är han?
Hey, hey, stanna här!
- Han gick... för att hämta hjälp. - Hjälp var?
Vet inte! Bara en telefon, en radio!
Så... ingen vet att ni är här?
Pass.
Korean.
In i bussen. In!
Spring! Sätt fart!
Datorer, smycken, iPads... Lasta allt.
- Vad fan är ditt jävla problem? - Vad skulle du ha gjort?
Det är en jävla armé!
Vi kan ändå hitta dem. De där vet var de är.
- Sen då? - De vet.
- Hey! - Fan. Fan. Fan!
Rör dig fan inte!
- Pratar du engelska? - Ja. Ja. Lite. Lite.
Töm dina fickor. Kom igen!
Händerna över huvudet!
- Vem är det där? - Datu. Junmar. Han har befälet.
'Datu' betyder 'chef'.
Vart kör han dem? Hey! Vart kör han dem?
Säger jag det så dödar Datu mig. Och dödar min familj.
Jag eller Datu?
Byn Dandulit.
Var har han dem i Dandulit? Kom igen. Kom igen!
Packhus vid floden. Sen båt hämtar.
- Vart kör båten dem? - Jag vet inte.
Vart?! Säg vart, för fan!
- Säg det! Kom igen! - Jag vet inte!
Allt som Datu säger gör vi.
Jag ska ta mig till dem.
Och göra vad? Vi borde vänta. Du sa ju att du fick kontakt.
Jag vet inte hur mycket de hörde och väntar inte här för att få veta.
De är mina passagerare och mitt ansvar. Du behöver inte följa med.
Och jag är kapten på Trailblazer 119.
- Vi har kraschlandat på... - Folk har busringt hela dan.
Hallå? Du måste koppla mig till krisstaben omedelbart.
- Folk har ringt hela dan... - Håll tyst och lyssna!
När samtalet bröts ringde Torrance sin dotter Daniela på Maui.
Hon bekräftade vad som sas och att de landade i ögruppen Jolo.
Jag behöver spaningssatelliter för att hitta planet.
Våra agenter cirklar över Jolo tills de får veta var de ska hoppa.
Men du får inkassera tjänster och fixa det.
Bra jobbat, Dele.
Passagerare gisslan Dandulit
Byn Dandulit är en väg in, en väg ut.
- Kan jag använda den här? - Pratar du tagalog?
- Ja, hon får upp den nu. - Jag tror... Vi har hittat det!
Dave, vi har hittat planet. Ön Jolo. Torrance hade rätt.
- Där är det. - Otroligt att det är intakt.
Sänder positionen till våra killar. De hoppar där snarast möjligt.
Behövs inte. Filippinska regeringen får väl öns myndigheter att söka.
Det blir inte så enkelt, Terry. Jolo har inga myndigheter.
Ön styrs av separatistmilis. Filippinska armén undviker ön.
De har fått stryk så ofta där.
Killarna hoppar där, men de behöver hjälp med att få ut alla.
- Byn ligger två kilometer ditåt. - Du kan inte be att få tillbaka dem.
Ja du, det är du som är militär. Jag hoppas att du hade lite idéer.
Tack. För att du hjälper mig.
En legionpräst sa att frälsning bara finns på de mest ovanliga platserna.
Det här stället platsar.
Vänta. Hey, hey. Hey, sluta! Sluta! Vad gör du?
Hey, hey, sluta!
Kom. Kom. Kom här. Kom.
Nej, snälla!
Namn. Land.
- Namn! Land! - Maxwell Carver, England.
- Namn, land. - Brie Taylor, amerikan.
Namn. Land.
- Namn! Land! - Matt Sinclair, amerikan!
- Namn. Land. - Katie Dhar, Sverige.
- Namn. Land. - Samuel Dele, Hongkong.
- Shellback. Två döda. - Uppfattat. Sätt ut poster.
Trailblazerstaben från Shellback 6. Hör ni oss?
Vi hör er, Shellback. Vi får era bilder nu.
Vi kollar planet.
Ja, Terry här. Vad då, nej?
- Vi har två döda i bakre kabyssen. - Visa oss.
Jävlar.
- De verkar vara från besättningen. - Sa du att det är akut?
Stäng säckarna. Vi såg dem.
Det är oacceptabelt. Säg till dem att jag sa det!
Filippinerna vill skicka en bataljon som understöd. Det tar ett dygn.
Helt väntat. Ser du passagerarna eller resten av besättningen?
Svar nej, chefen. Åtminstone inte vad jag ser nu.
Passagerarna gisslan Dandulit
Jävlar.
Trailblazerstaben, ni ser det, va? Vi kan stå inför ett gisslandrama.
Ser du båtarna? De tankar dem.
Fan.
- De kör dem från ön. - När de är borta så är det kört.
Vi måste göra det här tyst. Inte skjuta förrän vi absolut måste.
- Är det allt? Är det din plan? - Har du en bättre?
Fy fan.
Det där är han, det är Junmar.
Där är bussen. De måste vara i det huset.
Hitåt.
- Är alla okej? Ja? - Ja.
Vi ska få alla fria och klara att gå. Skynda, skynda, skynda.
- Jag kollar runt lite. - Okej.
Vi måste kliva på bussen igen.
- Vart ska vi? - Tillbaka till planet.
Jag ringde Trailblazer. De hörde nog inte allt, men de vet att vi lever.
Så de hittar planet och oss. All right? Är alla redo att gå?
Tyst. Snabbt.
Okej. Fort, fort, fort.
Fort. Skynda.
Skynda, skynda, skynda.
- Kan du köra den här? - Ja. Jag kan köra allt.
Okej. Här är nycklarna. Det är nog den stora.
- Stopp! - Va? - Vänta.
Det står en hop med vapen på vägen. Vi mejas ner om vi kör förbi dem.
Jag kan beskjuta dem, men det får bara hit fler av dem.
Fan.
- Okej, jag kan hantera dem. - Hur ska du göra det?
Jag ska distrahera dem. Jag överlämnar mig.
- Är det din plan? - Har du en bättre?
- Vi har inget annat alternativ. - Du ser aldrig din familj igen.
Deras familjer då?
Du vet att jag måste försöka, va?
Jag är kapten. Asen dödar inte mig. Jag är värd för mycket för dem.
Vänta här. Ta det här.
Hallå? Någon?
Jag behöver prata med Junmar.
Jag är obeväpnad. Nej, jag är kapten. Jag är piloten.
Är du piloten? Kapten Torrance?
Jag behöver prata med Junmar.
Datu Junmar.
Den andre piloten sa att du lämnade passagerarna för att hämta hjälp.
Hur gick det för dig?
Jag kom för att prata med dig om det. Jag kontaktade Manila.
De skickar en räddningstyrka efter oss med många soldater.
Så jag tar tillbaka mina passagerare nu, tack.
Du tror du kan komma hit och säga åt mig att lyda dig.
Du tänker baklänges.
Du är på Jolo nu, pilot Torrance. Ingen räddning kommer.
Hör på, vi fick problem i luften. Jag var tvungen att landa planet.
Mitt folk vill bara komma hem.
Det är mitt folk nu. Ni är mina. Varför spelar ingen roll.
Allt på Jolo tillhör mig. Tills jag inte längre vill.
Ingen bryr sig när en liten man dör.
Men om jag statuerar exempel med en stor man? Och jag dödar honom?
Då bryr de sig, då betalar de.
Skit ner dig.
Hajan.
De är vänner, kapten! Stanna där!
Är du skadad?
- Kapten Torrance, är du skadad? - Nej, jag är okej.
Vi har paketet intakt. Östra raden, huvudbyggnaden. Hör ni mig? Slut.
- Ta med de andra! - Hey, vi har dem. Kom nu!
Spring!
Sätt fart!
Jag täcker dig. Gå.
- Är alla okej? - Alla ner!
Kör nu!
Hajan!
Väck hela ön! Alla till planet!
- Du fick storstryk. Hur mår du? - Okej, tack. Vilka är ni?
Vi är Trailblazers förtrupp. John Isaac, Mo, Willis och Lake.
Vänta nu. Ni är förtruppen. När kommer räddningsstyrkan hit?
Trailblazer behöver minst ett dygn, så vi blev tyvärr räddningsstyrkan.
Ett dygn? Vi är inte kvar då.
Därför behöver vi en plan.
Vi tog med pengar, men för lite för att kunna köpa oss från ön.
Så vad föreslår kapten att vi gör?
Jag har en plan.
Nej, det tror vi inte. Vi vet väldigt lite just nu.
Men vi samordnar med räddnings- insatser i området och hoppas...
Pappa.
Jag vet inte om du får det här, men...
Jag älskar dig så mycket.
Du är den mest fantastiska pappan.
Och förlåt om jag säger det för sällan.
Jag vet inte vad som händer.
Eller om du är skadad.
Jag är livrädd.
Så snälla, kom hem.
- Trailblazerstab från Shellback 6. - Uppfattat, 6. Vad är er status?
Gisslan är säkrad, men vi har en ny plan. Ni kommer inte gilla den.
Kom. Allihop, skynda!
- Samla dem här. - Allihop, kom hit. Kom hit!
Det kommer ingen räddningsstyrka i brådrasket.
Inte på ett dygn. Okej? Vi kan inte vänta.
De kommer anfalla oss för full kraft och vi kommer inte att överleva.
Dele och jag lyckades få igång elen på planet.
Vi har bara en chans och det är att jag flyger oss härifrån i kärran.
- Vänta. - Va?
Lyssna. Lyssna!
Om jag inte trodde på det hade jag inte bett er gå ombord på planet!
Jag har en dotter. Och jag ska krama henne igen och komma hem.
Och jag säger er att vägen hem är på det här planet.
Jag fick er hit. Jag behöver bara att ni litar på mig lite till. Okej?
All right, kontroller inför flygning. - Allihop, följ med mr Dele.
Kom!
- Shellback, hur mycket tid har jag? - Max två minuter.
Vi vet inte om skadorna påverkar planet eller om motorerna håller.
- Shellback sa att det går att göra. - Utan inspektion kan han inte...
De jagas, Terry! Och du snackar om inspektion?
Tänk på följderna om Torrance får flyga planet och bränner alla ombord.
Om han inte får då?
Få ombord dem! Spring!
Kom igen!
Jävlar.
De anfaller snart. Öka takten.
Vi har två konvojer här och här och en tredje inte så långt efter.
Jag måste fixa bromsen först. Fixa mer tid åt mig.
Kom igen!
- Bonnie! - Jag gör det, kapten!
Gå! Jag kan inte ta honom! Gå, gå, gå!
Det är dags att sticka nu, kapten!
Laddar!
I rörelse!
Vilka är de här killarna?
- Shellback, jag behöver radion. - Den är inställd på rätt kanal.
När jag startat motorerna har ni två minuter. Trappan lämnas nere.
Uppfattat.
- Du vet att jag inte kan flyga med? - Ja, okej.
- Lycka till. - Du med, mon capitaine.
Spänn fast honom, Bonnie. Alla duckar. Håll ut lite till.
- Dörrarna stängs inte utan omstart. - Håll alla öppna, så får vi jämvikt.
Flygelektroniken fortfarande kass. Kollade hydrauliken. Den funkar.
- Funkar APU:n? - Ja.
- Är den på? - Ja.
Då så, Dele.
- Starta dem. - Startar motorerna.
- Är du okej? - Ja.
Ducka!
- Jag har slut på ammunition! - Kolla vår pall. - Lake, laddar!
Laddar!
Jag behöver dig med dig, Dele. Håll ditt fokus här. Motorerna går.
Nu vänder vi på kärran.
Sikta på piloten!
Träffar de en tank är vi rökta.
Kapten Torrance här. Är det nån där?
- Är det nån där? Jag ska lyfta! - Planet stannar där det står.
Jag heter David Scarsdale. Säg vad du behöver.
Hjälp mig hitta. Vi har ingen radar, ingen navigering. Vi kör manuellt.
Vi kan flyga max 50 mil. Hitta en landningsplats åt mig.
Shellback, ni måste gå ombord nu. Jag lyfter så fort jag har vänt.
Till planet!
Täck mig!
Kom igen!
- Räcker vägen? - Det får den göra.
Gaspare, spring! Spring!
Gaspare, spring!
Gaspare!
Kom nu!
- Min vinge går fri. - Min vinge går fri.
Vi kan inte vänta längre, Shellback.
Ta upp oss, kapten.
Ducka!
Vad fan?
Full gas.
- Din axel. - Jag är okej.
- Vi tappar kraft, höger motor. - Stänger av den.
Nej! Vi behöver all kraft vi kan få!
- Vi slår i, vi slår i! - Rädda vänster motor.
Kom igen.
- Förlorade höger motor. Stäng av. - Stänger av tvåan.
- Hur illa? - Högervingens bakkant är skadad.
Håll koll på den.
Trailblazer 119 här. Vi är i luften.
Trailblazer 119, er hastighet är 135 knop.
- Risk för överstegring. - Kärran går inte fortare.
Er höjd är 400 fot. Ni måste upp till 3 000 för att hålla er i luften.
- Svar nej på fart och höjd. - 119, du måste ta upp henne nu.
Vi har inga dörrar, vi har ont om bränsle och förlorade nyss en motor.
Hitta en landningsplats åt mig!
- Jag har en lista med flygfält. - Lägg upp den på skärmen.
Bästa alternativet: Ön Siasi, 50 sjömil söderut.
Kurs 15 grader. Där finns en liten flygplats.
- Klarar ni er dit? - Det får vi se.
Utanför djungeln. Vatten under.
Jag ser Siasi. Kom igen, gumman. Bara lite till.
Ingen kontroll höger!
Tappar höjd!
Jag ser Siasis landningsbana.
- Gör klart för landning! - Kraschställning!
Full back på ettan.
Luftbromsar.
Hjälp mig med bromsarna, Dele.
- Är vi okej? - Ja!
Grattis, allihop! Tack.
Är du okej?
Jag har haft bättre dagar.
- En minut i taget, va? - En minut i taget.
- Du är en sjuhelvetes pilot, kapten. - Uppdrag slutfört?
Fortsätt gå, allihop.
- Kapten, är du okej? - Ja.
- Är du okej, kapten? - Ja, det ser värre ut än det är.
Det var bara en rikoschett eller nåt.
Hoppas det här blir en bättre mellanlandning än den förra.
- All right, hörni. - Det var en ära.
Bra jobbat, Dele. Ge mig ett ögonblick bara.
- Åker du till sjukhuset? - Ja då.
- Tack så mycket. - Tack själv.
Hey, det är jag. Jag kommer hem.
Ja.
Ja, du hade rätt. Jag blir lite sen.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Nises