Gå!
Du taper.
Greit. Jeg taper. Jeg… Den neste går lettere ned. Jeg varmer opp.
Du må slappe av og åpne halsen.
Jeg ville vært mer avslappet om du ikke hadde presset en pistol mot meg.
-Det var en god spøk. -Jeg skal ta igjen.
Kanskje jeg legger en granat under putene deres.
Dette er bra. Vi knytter bånd.
-Samme jobb, forskjellige sjefer. -Ja.
-Når skjønte dere at jeg fulgte etter? -Fra du satte deg på sykkelen.
Herregud. Det er da ikke flaut.
Ikke tenk sånn. Vi driver også med sikkerhet.
Det er jobben vår å se folk.
-Samme jobb, men vi er bedre. -Ja da.
Jeg skjønner hvorfor dere ikke ville at vi skulle vite at dere bor her.
-Hvorfor tror du det? -Det er et drittsted.
Ja, drittsted.
Men sammenlignet med der jeg bor i Moskva, er det et slott.
Engelsken din er mye bedre enn før.
-Enda en skål. -Ok.
-For hemmelige møter. -Ja. Pravda!
-Hvem er det? -En venn.
Be ham bli med.
Han drikker ikke.
Da er han ikke et ekte mannfolk.
-Hva skjer? -Ingenting. Vår venn er trøtt.
Vi bør nok ta kvelden.
En til for hell og lykke.
Pravda.
Her er den. Alt i orden.
-Det går fint. Takk. -Er du sikker?
Ja da. Det er fordi dere hadde noe i vodkaen.
-Nei, det gjorde vi ikke. -Spritet opp vodkaen med vodka.
-Ser du? -Vær forsiktig.
Se deg for før du svinger.
Ok, mamma. Tusen takk.
-Skal jeg ringe etter drosje? -Nei. Det går fint når jeg kommer i gang.
Vær så god.
Hei. Hva skal det være?
Jeg skal bare sjekke inn.
Johnnie Walker?
Ja. Ja, det er meg.
Du forvirret meg. Det er Jonathon eller Jon. Ikke Johnnie. Beklager.
-Hører du det ofte? -Ja. Særlig i puber.
Fint.
Bli med meg.
Hva bringer deg til Upshott?
Jeg er journalist. Jeg skriver på en artikkel om landsbyliv,
og… Upshott virket som et perfekt sted å begynne.
Hvem skriver du for? De Søvnløses Magasin?
Nei, The Times.
Ja. Dette er fint.
Jeg kan gi deg overskriftene.
Bortsett fra landsbyens pub nedenunder og butikken, skjer det ikke en dritt her.
Der det er folk, er det storyer.
Kjedelige storyer.
Stiller man riktige spørsmål, finner man noe interessant.
Alle har en hemmelighet.
Ikke still for mange spørsmål.
Vi pleier å ofre ugreie fremmede til de underjordiske.
Jeg må hente håndklær til deg.
Jeg må gå ned, men jeg legger dem utenfor døren din senere.
-Ok. -Her.
Noe mer?
Nei. Det er fint. Takk.
Ok. Ses senere, Johnnie Walker.
Bare Jon.
Hvor trygg tror du River er?
Han har dratt til Cotswolds, Standish, ikke Helmand-provinsen.
Jeg vet at Dickies drapsmann ikke er i Upshott, men han må ha en kontakt der.
Sikaden hans.
Men det er den personen jeg håper å skremme opp.
Drapsmannens navn er trolig Tsjernitskij, forresten.
-Ringer ingen bjeller. -Hvorfor skulle det det?
Du husker sikkert hva jeg gjorde før jeg kom hit.
Ja, du drakk for England.
Jeg fulgte operasjoner og etterretning på høyt nivå,
og jeg sier bare at jeg aldri støtte på navnet Tsjernitskij.
Park har en mappe på ham.
Så, sjokk, du er ikke så viktig som du tror,
eller så begynner hodet å svikte. Sikkert en blanding.
Hva står det i mappen?
Den er lappete. Det er noen kjente aliaser.
Jeg ga dem til Ho.
Shirley sjekker overvåkningsfilm fra Heathrow for flygninger til Estland.
Så hvis hun ser ham, kan vi koble ham til det passet han måtte bruke
og se hva som dukker opp.
Hvis det er en sikade i Upshott,
vil han dra i alarmen, og Tsjernitskij dukker opp der.
Vet ikke River at han er et agn?
Så klart han gjør det.
Tror du jeg er et monster?
Lamb.
En av agentene dine er død.
BASERT PÅ BOKEN DØDE LØVER AV MICK HERRON
-Ja? -Han var plutselig der.
-Og jeg bare… -Du må avgi en offisiell forklaring.
Åstedsgranskerne har ikke vært her.
-Kan du bare… -Min agent. Det kan jeg ikke.
Hvem skal fortelle Louisa det?
Den eneste forklaringen er at han hadde drukket.
Vi kranglet. Det var derfor han var full.
-Du kan ikke klandre deg selv. -Jo.
Jeg vet hvordan det er å miste en kollega som står deg nær, og få skyldfølelse.
Charles Partner tok livet sitt.
Og vi var ikke bare kollegaer, Catherine.
-Det er nok ikke noe jeg kan… -Nei, det er det ikke.
-Vil du at jeg skal bli? -Nei. Ellers takk.
Kan du gå, er du snill?
Hei, pappa.
Jeg gikk en tur. Tenkte å følge deg hjem.
Hvem bor på gjesterommet?
Han er journalist. Han skriver en artikkel om landsbyliv.
Er han en ekte journalist eller på liksom?
Sier at han jobber for The Times.
Du slipper ikke ut.
-Hallo. -Hei.
Har du vært her hele natten?
Nei. Jeg kommer tidlig for å gjøre i stand baren.
Tjener litt ekstra.
Og jeg… Og jeg låser så landsbyens alkoholikere,
da mener jeg landsbyboerne, ikke krever servering på morgenkvisten.
Ja vel.
Du fortalte at livet er kjedelig her, og…
Det høres ikke kjedelig ut.
Hva vil du gjøre i dag?
Jeg vet ikke. Jeg tenkte å bare rusle rundt i landsbyen.
-Bli litt kjent. -Jeg kan bli med. Jeg kan vise deg rundt.
-Ja. Det ville vært fint. -Ja?
Jeg har ti minutter til overs.
Og så, kan du utgiftsføre en tur i privatfly?
Ja. Hvem flyr?
Jeg.
Hvor lenge har du bodd her?
Hele livet. Bortsett fra tre år på universitet.
Så dro jeg tilbake hit for å vurdere neste trekk, som jeg fortsatt vurderer.
Og foreldrene dine. Vokste de også opp her?
Nei, de var innflyttere.
De flyttet hit fra London like før jeg ble født.
Hvorfor det?
De vanlige tingene. Bytte ut bråk og kriminalitet med et roligere liv.
Og faren min ble interessert i fly.
Så hobbyen hans ble jobben hans.
Er han pilot, da?
Nei. Han eier flyklubben.
Ja vel.
Og det var det.
Vil du se den fra luften?
Her.
Hack den.
Jeg vil vite hvor han var de siste 24 timene.
Det er blod på den. Hvis er den?
Harpers. Du visste det, vel?
Ja.
Synd. Han var grei til en vanlig fyr å være.
Fy faen.
Jeg håper ikke du får skrive nekrologen min.
Kom inn, for faen, hvis du kommer.
-Sett deg. -Nei, det går bra.
Ikke med deg, nei.
Ok.
-Hvis det er noen du vil snakke med… -Jeg snakker med deg.
Jeg tror vi begge vet at sånne samtaler ikke er min sterke side.
Jeg vil ikke snakke med en psykiater ved Park, hvis du foreslår det.
Sinne allerede?
Skal du ikke gjennom benektelse først?
Er det… benektelse, sinne og drikking?
Mer drikking.
Det er noe mer. Jeg vet at aksept kommer inn et sted.
Jeg har akseptert det. Han var en idiot fordi han syklet full.
Jeg vil at du skal gå god for meg for Webb.
-Jeg har ingenting med Webb å gjøre. -Taverner, da. Jeg vil bli på oppdraget.
Jeg vil ikke sitte hjemme og stirre i veggen.
Og de trenger meg. Jeg er den eneste russerne stoler på.
Tror du at du klarer det?
Har ikke du mistet folk? Jeg vedder på at du dro rett tilbake på jobb.
Det er alt jeg ber om. At du lar meg gjøre det samme.
Ja.
Den antikapitalistiske marsjens budskap er enkelt.
Innbyggernes behov burde kommer foran aksjonærenes.
En som mye av demonstrantenes sinne er rettet mot,
er innenriksminister Peter Judd,
både for hans økonomiske sammenblanding… Dere husker at det ble stilt spørsmål…
Anslagene er over 10 000 allerede.
Judd skal holde tale i Royal Exchange klokken tolv.
Vi henter ham klokken ti til et frokostmøte i klubben hans.
JUDDS BILKORTESJE
Politimotorsykler foran og bak, fulgt av tjenestebiler.
Jeg kjører med Judd i ministerbilen.
Heldige deg.
DEMONSTRASJONER
Demonstrantene går mot Royal Exchange ned Gresham Street.
Jeg trodde vi skulle lede demonstrantene bort derfra.
Vi ba om det.
Svaret fra Innenriksministerens kontor er at han ikke vil virke redd.
-Så han starter en brann. -Skulle det oppstå vold,
har vi planer for å få ham over London Bridge, bort fra hovedruten deres.
Motvillig godkjent.
-Gi kontoret hans beskjed. -Ma'am.
En liten hake.
-Harper. -Har du hørt det?
Jeg er nestleder. Når vi mister en agent, får jeg oftest beskjed.
Og det er mer enn en hake.
Duffy mener at det er som det virker. En ulykke.
Ingen grunn til å utsette Glasshouse-møtet.
Sløvingene. De kan ikke engang sykle hjem uten å bli drept.
Er ikke hensikten med Slough House å få dem til å si opp?
På noen måter er Harpers død et gode for tjenesten.
Herregud, Webb.
Han var en agent. Du jobbet sammen med ham.
-Vel… ikke nært. -Reis deg.
Før du begynner å bekymre deg for hvilke følger hans død vil ha for karrieren din,
-bør du tenke på følgene det har… -Et stort tap,
-og familien hans er… -…for karriereutsiktene mine.
Hvis noe går galt med Pasjkin-møtet, er det mitt ansvar.
Hvis det går riktig, kan du innlede et forhold
til en som kan bli den neste russiske lederen.
Hvis Duffy er sikker på at Harpers død var en ulykke, utsetter vi ikke møtet.
Jeg må finne en erstatning for Harper. Guy også. Jeg tror de hadde et forhold.
Lamb har ringt alt. Han vil at du beholder Guy,
og han tilbyr en av sløvingene.
Vil vi virkelig ha Lamb involvert?
Det skulle du ha tenkt på før du begynte å stjele folkene hans.
-Kan vi stole på ham? -Nei. Men jeg stoler ikke på deg heller.
Og du bør ikke stole på meg.
Hjelp meg å ta av presenningen, så kan vi dra.
-Er det et toalett jeg kan låne? -Ja, det er på baksiden.
Ja. Fint.
Hva er det du gjør?
Beklager. Journalist.
Du har vel ikke noe imot det? Dette er fantastisk.
Legg telefonen, nøkler og lommebok i et skap.
-Hvorfor det? -Fordi de kan falle ut.
Ja visst.
Aner du hvordan disse virker?
Hvordan vaskemaskiner virker?
Man må vel legge på penger. Fire pund?
Ja.
Og vaskepulver, og vasking også.
Har du aldri vært på et myntvaskeri før, Lamb?
Dette er spionlære for nybegynnere.
Jeg var den andre typen undercover.
Kasinoer, Krug, femstjerners hoteller. Vasking hørte til romservice.
Og jeg fløy en jetpack til jobben.
Ikke vaskepulver?
Nei, de trenger bare en kjapp skylling.
Sånn.
Fant du noe?
-Hvorfor ikke gjøre dette på kontoret? -Jeg stoler ikke på jævlene.
Vel, kanskje noen av jævlene, men ikke om du vil ha en jobb gjort ordentlig.
Alt ramlet sammen da jeg ble sparket ut.
-Er Duffy fortsatt leder for bikkjene? -Ja visst.
Han var foran meg med dette.
Håper da det. Hun kjørte på en av agentene mine.
Sjekket henne grundig. Friskmeldte henne.
-Fordi det ikke er noe på henne? -Fordi han gjorde en stakkarslig jobb.
Han skulle ha ristet hele livet hennes i sterk vind.
Kan du utdype?
Vel… la oss bare si
at hun så seg rundt i Moskva med noen beryktede folk derfra.
Alt annet du trenger, er i konvolutten.
Adresse, stilling, fortelling om et for jævlig liv.
Polletter.
Til tørketrommelen.
Det er den uten vann.
Du virker nervøs.
Hva? Nei da.
Store fly takler jeg fint, det er bare noe…
…med små fly som gjør meg… Ok.
-Gjorde du det med vilje? -Nei. Nei, det var en luftlomme.
Men dette er med vilje.
Herregud.
Prøv å slappe av. Det er som en berg-og-dal-bane.
Jeg hater dem.
Som dette.
Ok, ok, ok.
Herregud. Jesus.
Ikke igjen.
Trær. Trær. Trær. Masse trær. Herregud.
Ok. Det var nære på.
Å, nei.
Herregud. Herregud.
Vi styrter!
Ja.
Hvordan går det med Tsjernitskijs mobil?
Telefonen er avslått.
Og når den slås på, må jeg gjøre en masse greier du ikke forstår.
Jeg viser bare interesse.
Ok. Kan du la være?
Er det noe poeng å gå gjennom timevis med overvåkningsfilm?
Tsjernitskij tok fly til Estland,
så han må ha vært ved en av innsjekkingsskrankene.
Jeg leter etter en som passer.
Fjeset ditt, ræva mi.
Du ser ikke på folks ansikter, Ho. Du ser rett over panna deres.
-Ikke sant. -I Louisas tilfelle ser du bare på rumpa.
Hvorfor ikke? Jeg har en sjanse nå som Min Harper ligger i en fryserskuff.
-Wow. -Hva?
For tidlig?
-Trenger du hjelp? -Nei, det går bra.
-Hvem var det? -Faren min.
Slapp av. Han ser alltid sånn ut.
Bytter vi på skrivebord? Best du ikke ser på porno.
-Jeg har ikke fått noen arbeidsstasjon. -Du har vært her i månedsvis.
Ho skal ordne det.
Han nekter, med mindre jeg kneler og kaller ham keiser Elektroneve eller noe.
Du trenger ikke å knele. Det holder å bukke.
Arkadij Pasjkin.
Jeg finner ikke stort bakgrunn på ham. Men masse på sjefen hans.
VÅR DIREKTØR
Hva skal det være til?
Spider sa at de vil få Nevskij til å møte Taverner,
visstnok for å diskutere energisikkerhet.
Jeg finner vel ut av det når jeg er der. Her har du plassen tilbake.
Dust. Du skulle ha krevd dataleie.
Jeg tar det i dag. Jeg henter dem på vei tilbake.
Takk.
Hva er det?
Du hadde rett. Han er mistenksom.
-Er du sikker? -Ja.
Da datteren tok meg med opp i et fly, som var gøy,
gikk han gjennom telefonen og lommeboken min.
Det var slurvete gjort.
Så enten vil han at jeg skal vite at han gransker meg,
eller så er han ute av trening.
Aliaset ditt er vanntett, så han finner ingenting.
Så han vil sjekke nærmere.
Tror du datteren tok deg med for at han skulle få snoke?
Jeg tror ikke det, men jeg vet ikke. Kanskje.
-Har du feid over henne? -Nei. Og det angår deg ikke.
Hvis det ligger i kortene, og du får grønt lys,
ikke avslør deg. Kjør på.
Det er en hel masse etikk du må lese deg opp på.
Ja. Og den dagen de introduserer etikk i det vi driver med,
kan de avblåse alt.
Noe mer?
Et øyeblikk.
Jeg må legge på.
-Harper er død. -Hva?
Ja. Ble påkjørt på sykkelen. Drita.
Men jeg kjøper det ikke mer enn jeg kjøpte Dickie Bows død.
Så vær forsiktig.
De er farlige.
Ja… Tirsdag passer bra.
Hvem er det?
Beklager. Ropte du?
Ja. Ja.
Var det derfor du tok opp lampen? I fall jeg var en snikmorder?
Nei, jeg… Jeg veltet den da jeg gikk mot døren.
Det hørte jeg ikke.
Du hadde høretelefoner.
Og jeg grep den. Gudskjelov.
-Så, kan jeg hjelpe deg? -Ja. Middagsinvitasjon.
Ikke bli altfor opprømt. Den er fra moren min.
Hun hørte at du skriver en artikkel, og vil beskytte landsbyens image.
Hun tror hun er ordføreren eller noe.
Jeg bør advare deg om at faren min kan være irritabel.
På grunn av meg?
Nei. Han synes moren min inviterer for ofte,
og synes det er stressende å måtte oppføre seg pent.
Greit.
Jeg skal spise i taushet og gå. Slapp av.
God plan. Det vil berolige alle.
-Hei. -Hei.
-Jeg vil bare kondolere… -Ja. Skjønner.
Jeg vet at vi ikke kjenner hverandre, og Slough House gir meg dårlig rykte…
-Det gir meg også dårlig rykte. -Jeg vil bare gjøre en god jobb.
Ja. Ingen stopper deg.
Jeg leste mappen Webb ga deg. Noe mer jeg må vite?
Min stolte ikke på dem, så det bør ikke du heller.
-Og de er bevæpnet. -Ok.
-Tar du notater, eller er du uforskammet? -Tar notater.
Hallo igjen.
Så trist å høre om kollegaen din. Kondolerer.
Det påvirker ikke noe.
Marcus Longridge. Jeg erstatter Mr. Harper.
Bra. Skal vi gå, da?
-Ja. -Ja.
Diana.
Minister.
Jeg fikk rapporten din om sikkerhet under talen min. Er du der?
Ja.
Du ble taus.
Jeg visste ikke at jeg var nødt til å lage lyd.
Jeg trodde du ventet denne samtalen.
Jeg trodde du ville foregripe det jeg har å si.
Kan jeg håpe at du vil holde tale et annet sted eller omdirigere demonstrasjonen?
Hvorfor skulle jeg det? Jeg har rett til å tale, og de har rett til å demonstrere.
Du vil holde tale
den dagen folk har organisert en antikapitalistisk demonstrasjon
for å protestere mot folk som deg.
Folk som meg? Pass deg, Diana, ellers sender jeg HR på deg.
Den slags språk er sikkert støtende for noen.
Du holder talen like ved Glasshouse,
forretningsverdenens tempel i hjertet av forretningsstrøket.
Enkelte vil anse det som et "drit og dra".
Å bytte sted kan bety at jeg har noe å skjule, som jeg ikke har.
Parlamentets gransking sa det i klartekst.
Peter, kan jeg snakke uoffisielt? Jeg er nestleder, og jeg har mye å gjøre.
Så hvis du ønsker noe med denne samtalen, vil jeg høre det.
Jeg er innenriksminister. Jeg kan ringe deg når i helvete jeg vil.
Og jeg kan beordre deg til å gjøre hva i helvete jeg vil.
Og jeg vil ikke dele baksete med denne Nick Duffy.
Jeg vil dele det med deg.
Hvorfor mener du det er nødvendig?
Jeg vil bare forsikre meg om at alt går glatt.
Ingrid Tearney er utilgjengelig, så jeg får andrevalget. Forstått?
Absolutt. Selvfølgelig blir jeg med.
Ja. Og jeg gleder meg til å høre talen din.
Takk. Kle deg pent.
Johnnie?
Kom rundt.
-Beklager. -Nei.
-Jeg kunne ikke… -Beklager.
-Jeg heter Alex. -Jeg heter Jon.
Hyggelig å hilse på deg.
Disse er til deg.
De er nydelige.
Ja. De minste rosene jeg har sett, men de er fine.
Beklager dette.
Jeg ropte på Kelly, men jeg vet ikke hvor hun er.
Jeg tror hun er ovenpå.
Kelly!
Kom inn, vær så god. Kom inn.
Hva vil du ha å drikke?
Vin, øl, gin og tonic?
Gin og tonic, ja. Gjerne det.
Da vet jeg at vi kommer overens.
Og så har jeg ikke hentet tonic.
Kan du hente noen fra hageskuret?
Ja visst.
-I enden av hagen? -Ja. Takk.
Fint.
Hei.
Beklager. Jeg ble sendt for å hente tonic.
-Duncan. -Jon.
Jeg tror vi så hverandre på flyklubben.
Du skriver en artikkel om landsbyliv.
Ja, det gjør jeg.
Gir du flyklubben min litt ros?
Selvsagt. Ja. Men piloten får kanskje ikke den beste omtalen.
-Så hun slengte deg rundt? -Litt, ja.
Alltid vært dumdristig.
Tonicen står der.
Bra.
Si at jeg kommer straks.
Greit.
Johnnie Walker.
Beklager. Jeg må ta den.
Hallo?
-Er alt i orden? -Ja. Det er nok bare rutine.
Alt i orden.
Fy faen. Her er det fint.
-Ms. Guy. -Mr. Pasjkin. Hyggelig.
-Mr… -Longridge.
Arkadij Pasjkin. Kom. Sitt ned.
Ms. Guy, skal det være en drink?
-Nei takk. -Nei.
Unnskyld meg. Jetlag gjør meg glupsk.
Sett i gang.
Vi har gått langs ruten vi kommer til å ta til møtet i morgen.
Vi gikk inn i bygningen via lasteområdet under bakken,
som vi kan kontrollere.
Det er seks heiser. Ingen kameraer.
Det er glass, men speil på utsiden.
Tre av dem går til 30. De andre tre går til 47. etasje.
Hvordan kan Nevskij komme usett til møter?
Vi stoppet i 42. etasje for å sjekke hans potensielle rute fra kontoret hans der.
Så for framtidige møter kan vi koble fra kameraene utenfor kontoret hans.
Og så kan han bli med i personalheisen.
Det er fire kameraer i foajeen i 47. etasje
som går til styrerommet, som er deaktivert.
-Det er visst litt av en utsikt der. -Det er bare fem etasjer over Nevskijs.
Du har sikkert vært der mange ganger.
Jeg er der sjelden.
Jeg er mer en omreisende operasjonsleder
som jobber for ulike prosjekter for Mr. Nevskij.
Jeg har lite å gjøre med den daglige driften.
Fortsett.
Styrerommet er lydtett, men vi har også sveipet for mikrofoner.
-Fant dere noen? -Nei.
Vi forseglet rommet. Ingen går inn eller ut før i morgen.
Er du fornøyd?
Ja, det er jeg.
Da er jeg også det. Vi ses i morgen.
Er du sikker på at du ikke vil ha en drink?
-Nei. Vi ses i morgen. -Greit. Ses i morgen.
Kjøper du det at alt handler om diskusjoner om energisikkerhet?
Det er det de sier. Jeg får ikke betalt for å spekulere.
-Hvor skal du? -Den veien.
Greit for meg.
Den telefonen du fikk, var det Lamb som sjekker meg?
-Nei. -Taverner, da? Eller Spider?
Nei.
Jeg gambler. Det er alt.
Du gjør hva?
Kort, hester, antall fyrstikker i en eske… Hva som helst, jeg vedder på det.
De sendte meg til Slough House fordi jeg gambler.
-Da du sa at du tok notater, drev du… -Jeg veddet, ja.
Samtalen oppe var bookien som sa at jeg hadde tapt, så jeg tok ingen notater.
Flaks er som tidevannet. Den kommer, og den går.
Hva med familien?
Jeg har et underlig funksjonelt privatliv.
Kone, unger og hund.
Fint for deg.
-Jeg mente ikke… -Hør her.
Ikke mer gambling mens vi jobber. Ikke kødd det til.
-Det går ikke ut over jobben. -Du forsinket oss for å vedde.
Ikke mer gambling på jobben.
Hvorfor vil du skrive om Upshott, Jon?
Den har jo veldig bygdeidentitet.
Veldig landlig identitet. Men den ligger nær nok London
til at dere får helgebesøkende og pendlere.
Så jeg er interessert i om de kulturene kolliderer.
Det gjør de.
-Du eier to fly, pappa. -Hva så?
Så vi har vår egen kulturkollisjon ved bordet.
-Dere flyttet hit. Dere er ikke herfra. -Høres ut som du vet det alt.
-Beklager. Kelly sa det. -Hvorfor føler jeg meg som en tyster?
Fordi faren din reagerer på samtale som om det er et avhør.
Vi er standardklisjeen, er jeg redd.
Vi ville komme unna rotteracet.
Dere var ikke i rotteracet. Dere var radikale studenter.
Jeg var ikke det. Det var faren din og Leo.
Leo er god, men få i ham noen whisky, og alt kommer ut.
Han er ett hakk under "heng de rike".
-Skal jeg hente en vinflaske til? -Ja.
Høres ut som han forble student og dere ble voksne.
Eller de sviktet.
Hadde de vært på min alder, ville de vært med på antikapitalist-marsjen.
Hva er ditt syn på marsjen, Duncan?
Forandret du politiske holdninger da du flyttet til landsbygda?
Kan vi bare spise?
Ja. Beklager. Journalist. Stiller alltid spørsmål.
Ja, det sier du stadig.
SØRG FOR AT DØREN ER LUKKET
Jeg ville ikke gjort det.
Jeg tror ikke vi vil at noen skal ringe politiet denne gangen.
Man blir tørst av å følge etter deg.
-Jeg tror vi fant ham. -Telefonen er på.
Hva i helvete er det?
Kan du sjekke om noen musikkgrupper,
indie-grupper, ser det ut som, er på turné i Estland?
Det kan jeg selvsagt.
Hvorfor jeg skulle gjøre det, er noe annet.
I himmelens navn.
"Det engelske bandet Folklaw…" stavet L-A-W, herregud,
"…er på turné i Estland."
Har dere funnet ham?
-Han er visst i et folkemusikkband. -Han slapp telefonen i en bag.
De slo den nok på nå og lurte på hvis den er.
Telefonen dro til Estland, men Tsjernitskij…
Gjorde ikke det.
Ifølge passasjerlisten het han Philip Jones.
Sjekket inn på ES 217 til Estland, men Philip Jones gikk ikke på flyet.
Hva gjør han her i landet?
Går rundt med et digert glis i skallahår-fjeset.
Bare fortell hvordan du traff ham.
Han kom plutselig på sykkelen, rett foran bilen.
Det var hans skyld. Ikke min.
-Han het Min Harper. -Det vet jeg. De sa det.
Ja. Han hadde familie, barn, et liv.
Skylder du ikke dem å forklare hva som egentlig skjedde?
Jeg har også rett til noe. Kompensasjon.
Tror du jeg liker å ha hans død på samvittigheten?
Kom deg ut av leiligheten før jeg ringer advokatene mine.
Sett i gang. Ring advokatene dine.
Jeg kan litt russisk hvis du trenger oversetterhjelp.
Men vent. Du kan jo flytende russisk.
Jeg vet alt om deg, Rebecca. Litt av en villstyring før i tiden.
Foreldrene dine må ha vært fra seg av bekymring da du stakk til Vladivostok.
Virket sikkert romantisk.
Delte leilighet med et par sjarmtroll som skaffet deg jobb i… Hva var det?
Hva? Cateringbransjen.
Synd at de stakk av.
Se på meg.
Jeg vet at det ligger mer bak.
Jeg vet at den var iscenesatt. Hele ulykken.
Jeg vet også at du ikke er trygg.
Jeg kan få deg i trygghet, men du må fortelle det du vet.
Jeg har ikke gjort noe galt.
Jeg liker ikke å gå gjennom andres håndveske,
men jeg skal gjøre et unntak denne gangen.
Noen har fått en fin bonus.
Spørsmålet er... for hva?
-Snakk! -Jeg kan ikke.
Å, Rebecca.
De vil skjønne at jeg har vært her.
De kommer til å tro at du har snakket, så gjør det.
Som jeg sier, kan jeg hjelpe deg.
Men du skal fortelle det du vet.
Ja?
Det var ikke jeg som kjørte bilen.
Og det var ikke bilen som drepte ham.
Hvis du liker deg så godt at du vil flytte hit,
kan jeg være megleren din mot en liten provisjon.
Hun tuller ikke.
La oss se hva han skriver om oss før vi inviterer ham til å flytte hit.
Jon kommer til å skrive pent om oss.
Herregud. Ikke flere gjester.
Vær så snill.
Det er Sam. Han sa at han skulle komme med en fasan.
Det er et hemmelig krypskytter-nettverk du kan grave i
hvis du forandrer navnene deres.
Herregud. Leo!
Duncan! Leo er her.
Jeg kan ikke tro det.
-Jeg må ta denne. Beklager. -Ok.
Hei.
Vi har funnet ut at Dickie Bows drapsmann, Andrej Tsjernitskij…
Han er ikke i Estland. Han forlot aldri Storbritannia.
Vi vet ikke hvor han er eller hva han pønsker på.
-Hvem snakker han med? -Jeg må legge på.
River?
Beklager. Redaktør.
Alt i orden. Vi ville bare at du skulle møte en venn.
Leo, dette er Jon. Jon, Leo.
Han kom uten forvarsel. Så gøy.
-Hyggelig å hilse på deg. -I like måte.
Skal vi gå inn? Det er kjølig.
-Hei, Kelly. -Hei.
Ja. La oss åpne…
Tekst: Evy Hvidsten