Kaj…
Kdo si?
Po denar sem prišel.
Jamalov ali Demetriov?
Demetriov.
Povej pohlepnežu, naj se kavsne v rit.
Prvega v mesecu. Tak je bil dogovor.
Bom.
Tistega kavsanja v rit pa vseeno ne bom omenil. A?
Veš, kako občutljiv je.
POTRDILO
AKADEMIJA ANGLEŠKEGA JEZIKA
Ali šaradi z jezikovno šolo kdo nasede?
Se bova zdaj pogovarjala?
Demetrio mora misliti,
da sva se temeljito pogovorila o tvojih obveznostih.
Zunaj je?
Ja, v avtu.
Nisi bil na današnjem seznamu.
Samo po naključju sva šla mimo.
Bolj obiskana je, kot se zdi. Šola.
Presenečen bi bil, koliko povprašujejo.
Ti pa, kako malo stvari me preseneti.
Demetrio se gotovo že sprašuje, kje si.
Ne. Verjetno bere časopis, se praska po jajcih.
Saj ga poznaš.
Manj dobro kot tebe.
Verjetno res.
Kar je nenavadno, ne?
Ker sem si ga pravkar izmislil.
Če si se torej nehal pretvarjati,
spokaj, prosim. Oziroma mi povej, kaj bi rad, Jackson Lamb.
PO KNJIGI DEAD LIONS MICKA HERONA
Kaj hočeš od mene?
Poklepetajva o starih časih, Nikky.
Po prihodu iz Moskve sem povedal vse, kar vem.
O ja. Spomnim se.
Videl sem posnetek tvojega poročila.
Nisi se mogel ustaviti.
Ali v tem kaj živi?
Živčen sem bil, mater. Prišel sem kot prebežnik.
Če vam ne bi dovolj izdal, bi me izgnali.
Veš, kaj bi moja stran naredila z izdajalcem?
Grozovito bi te mučili, ti vse predvajali.
Tudi spiš tukaj?
Bedno.
Zakaj si prišel?
O čem bi rad govoril z mano?
O škržatih.
Se ti sploh splača zaklepati? Vlom bi ti verjetno koristil.
Kako, da me poznaš? Osebno se nisva srečala.
Tvoj parfum bi si zapomnil.
Moji kolegi v izgnanstvu
so te večkrat omenili.
Polaskan sem.
Ko boš prihodnjič srečal svoje stare kolege iz KGB-ja,
jim povej, da ne mislim nanje.
Nikoli.
Ej, je kaj novega o tem, kam je šel pleško, ko je izstopil iz vlaka?
-Nisem tvoja tajnica. -Ne pošiljam te po čokoladni zavitek.
-Sprašujem po novih podatkih. -Zakaj jih rabiš?
V Cotswoldsu sem.
Lamb me je poslal raziskovat.
Zato bi mi podatki prišli prav.
Torej sem tvoja tajnica?
Le če opis dela vključuje "drekanje šefu".
Nič novega ni. Vse sem ti že povedala.
Pleško je šel še z nekaj potniki do taksijev.
Pretemno je bilo, da bi videli, ali je sedel v kakšnega.
Hvala, Shirley.
Ampak le zato, ker sem sita vajinega petelinjenja.
Ne petelinim se. Besedni judo igram.
Ne skrbi, Dinah. Barbek bo pomagal pri prtljagi.
Ja, nesel jo bo na vlak. Vse sem si zapisala.
Potem pa v redu.
Kam, dragec?
Zdravo. Oprostite. Ne rabim avta.
Dvomim, da bom imel srečo, ampak iščem svojega strica.
Od tetine smrti je nepredvidljiv.
Vedno se kam potepe. Zelo nas skrbi.
Vemo le, da je predsinočnjim v Oxford Parkwayu šel na vlak.
Od takrat se nam ni oglasil.
Zanima me, ali je mogoče izstopil tukaj in naročil taksi.
Precej vpadljiv je.
Popolnoma plešast, močne postave, star nekaj nad petdeset let.
Spomnim se ga.
-Ja? -Ja, mirno je bilo.
Predvčerajšnjim. Zadnja stranka je bil.
O, hvala bogu.
Morda veste, kam je šel?
Ja. Naravnost nazaj v Oxford Parkway.
Res? Aha.
Bi morda lahko govoril z voznikom, da preverim, kje ga je odložil?
Kenny ima stranko,
ampak potem bo zajtrkoval v kavarni za vogalom.
-Kenny. Aha. -Ja.
-Najlepša hvala. -Že v redu, dragec.
-S kom se torej dobiva? -Zdaj bi si pa že lahko zapomnil.
Ne, saj vem. Samo preizkušam te.
Z Nevskim.
Z njegovim predstavnikom z ruskim imenom?
Jebela, Min.
Oprosti. Samo…
Že dolgo si mi ni bilo treba zapomniti nič pomembnega.
Ja. Paškin. Arkadij Paškin.
Z njim se dobiva.
Predstavnik Nevskega, ne?
Pozneje. Danes se dobiva s Paškinovima varnostnikoma.
-Tudi njiju omenjajo? -Zaboga.
V redu.
-Pjotr. -Ja.
-Kiril, ki dela za Paškina… -Okej. Ja, razumem.
-On pa za Nevskega. Jasno? -Ja.
-Rabiš plonk listek? -Ne, v redu je.
-Kam greš? -Po kolo.
Ne. Daj no, Min. Ni časa.
Tam bom, kot bi mignil. Hiter bom.
Prav. Glej, da ne boš zamudil.
Za Lenina in Rasputina že ne. Ne skrbi.
Vse sem si zapomnil.
Sally je rekla, da ste predvčerajšnjim mojega strica peljali v Oxford Parkway.
Predvčerajšnjim sem tja peljal veliko ljudi.
Kenny, občutek imam, da hočete denar od mene.
To ni prav prijazno, glede na to, da ima moj stric duševne težave.
Po mojem noče, da ga najdete.
-Torej ste ga peljali v Oxford Parkway. -In tudi vaš stric ni.
Ja.
-Nisem ga peljal v Oxford Parkway. -Kam pa, Kenny?
Imate še več?
-Koliko me bo stalo? -Takole je.
Vaš stric oziroma tisti možak
je povedal nov naslov takoj, ko je vstopil v taksi.
Plačal pa je voznino do Oxford Parkwaya in še malo več, če bi kdo spraševal.
Da rečem, da sem ga peljal tja.
Zato bi prelomil obljubo.
-Razen… -Če vam plačam toliko kot on.
Hitro dojemate.
-In koliko je bilo to? -Dvesto.
Dve…
Bankomat je tam.
Kar 240 reciva, prav?
Dvojni viski in kozarec rdečega.
Hišnega? Imam merlot, kabernet…
Ne, najbolj ceneno kislico. Hvala.
Še enega.
Škržati.
Zakaj si jih omenil?
Mislil sem, da mi bodo odprli vrata. Pa ni bilo nikomur mar.
Zanima me, kaj bi povedal,
če ne bi bili ravnodušni.
Povedal bi jim… Slišal sem Popovove načrte za škržate.
Iz njegovih ust.
Mi ne verjameš?
Pripoveduj naprej.
Bil je običajen delovnik.
Malo pred padcem Berlinskega zidu.
Bil sem v kabini.
Slišal sem pogovor med moškima.
Prvi je rekel: "Škržatov nočem opustiti.
Še naprej jim moramo zagotavljati sredstva in podporo."
Drugi je rekel: "Težko bo."
Nato je prvi odvrnil: "Povej jim, da to hoče Popov."
-To je vse? -Ja.
Vstopila sta, si izmenjala te besede in izstopila.
Kakšen je bil? Popov. In njegov robavs.
V kabini sem bil.
-Nisi obrnil glave? -V straniščni kabini.
Vse to si slišal, medtem ko si sral?
Verjetno.
Te podrobnosti si nisem zapomnil.
Si poznal glasova?
Tistega, ki naj bi bil Popovov, ne.
Drugi pa se je zdel znan.
Ampak ne vem zagotovo.
Ime?
Andrej Černicki.
Kakšen je bil videti on?
Kot morilec.
Če si videl njegove oči… Tudi od daleč.
Bikovske postave. Velik plešast bik je.
Ej.
-Lepo, da si prišel. -Nabiram kilometre.
-Zamudil si. -Daj no.
-Pravočasen sem. -Ne, to pomeni 20 minut prej.
-To veš. -Okej.
Vse sem morala preveriti sama.
Oprosti.
Tista dva bosta. Pjotr in Kiril.
Kdo sta že?
Ni smešno.
Prav. Naj onadva prideta do naju.
G. Paškin pride jutri, kajne?
Ta hip je v New Yorku.
Za srečanje bomo uskladili varnostne ukrepe.
-Bosta iskala prisluškovalne naprave? -Ja. Dan prej.
Pa onesposobila kamere in zaprla sobo.
Zraven bova šla.
To ne bo potrebno.
Pa je.
Nama ne zaupata?
Poslušaj, gospod…
-Oprosti, presl… -Harper. Min Harper.
To izgovoriš kot: "Bond. James Bond."
Vsi angleški agenti tako rečejo?
Z ministrstva za energetiko sva.
Seveda.
Se lahko nehata kurčiti?
-Okej, nič več kurčenja. -Fino.
In pištol tudi ne.
Pištol?
Ja, takih, kot jih imata pri sebi ta hip.
Nisva oborožena.
Lahko gresta zraven. Neoborožena.
Nato bosta g. Paškinu poročala v njegovem hotelu.
Kje bo?
V Ambassadorju.
Bosta tudi vidva tam?
Ko v Ambassador pride g. Paškin, se mu bova pridružila, da.
Kje pa sta zdaj?
V Excelsiorju ali Ekskaliburju. Nekaj takega.
Brez zamere. Za imena sem pravi bedak.
Srečno pri vožnji do vseh hotelov, ki se začnejo na E.
Všeč si mi. Duhovita si.
-Ne pozabita sporočiti hotela. -Ne bova. Lahko od tukaj pokličeva taksi?
Ja. Taksiji so za vogalom.
Me je veselilo.
-Ne zaupam jima. -Kot je tudi prav.
To spada zraven.
Glavno je, da opraviva svoje delo.
-Min, kaj počneš? -Opravljam svoje delo.
Oprostite!
Videla sem te.
Prišel si prvi in me pustil čakati.
Ker sem vedel, da opazuješ in čakaš,
da boš lahko prišla za mano.
Kakšen par sva! Ustvarjena drug za drugega.
Če mi bo klop umazala plašč, boš čiščenje plačal ti.
Plašče lahko očistiš?
Ja.
Pa tudi zobe si lahko popraviš in umiješ lase.
Vem, da je to zate nekaj novega.
Veliko dela imam.
Morda sem se zanemaril.
Kaj hočeš od Nikolaja Katinskega?
Je šel jokcat k mamici?
Nič mu nisem naredil.
Čeprav mu vsa tista pijača verjetno ni koristila.
Lahko poveš.
Hotel sem se pogovoriti o njegovem poročilu.
Od tega je že skoraj 20 let.
Katinski ni bil pravi kagebejevec.
Vse podatke smo imeli že od drugih zanesljivih virov.
Obdržali smo ga samo zaradi morebitne izmenjave.
Dickie Bow se je stegnil.
Vem.
Moji agenti so preverili. Ni sumljivo.
Star pijanec se stegne. Opozorilo za druge.
Na telefonu je pustil sporočilo. Škržat.
Jezus.
Od bivših kagebejevcev je škržate omenjal samo Katinski.
Samo nakladal je o njih.
V Moskvi je slišal nekoga govoriti o njih.
Da bi jih obdržali tudi po padcu zidu.
Ta nekdo je bil Popov.
-Popov je bil izmišljen. -Oseba, ki je govorila s Popovim,
ustreza opisu osebe, ki je po mojem ubila Dickieja Bowa.
Kaj je?
Mislil sem, da si pesjan, ki sledi morilcu.
Kaj počneš pri bankomatu? Greš v slačiklub?
-Kako si me našel? -Službeni telefoni so sledljivi.
-Dobro. Zakaj si me našel? -Dolgočasim se.
-Nezrel je kot sedemletnik. -Taksistu bom plačal, ker nekaj ve.
Zna prepoznati lahkoverneža.
Imenitno. No, pa adijo, Roddy.
Še naprej od daleč serji po vseh.
Kaj si mu hotel reči?
Zasuti sem ga hotel s pikrimi odgovori.
Je to drugi zajtrk?
Obirali ste se.
Dobro. Kje ste ga odložili?
V Upshottu.
Kaj je to?
Kraj z nekaj sto hišami, cerkvijo in barom.
-Aha. Kje v Upshottu? -Pri cerkvi.
Se je s kom dobil?
Nisem videl.
Je sedel v kakšen avto? Šel v kakšno hišo?
Ko je plačal, me je nehalo zanimati.
-Mogoče ste kaj videli, ko ste odpeljali. -Pa nisem.
Kdo je?
-Kako je vedel, da ga boste iskali? -Moj stric je.
Ukvarjam se s 100.000 ljudmi, ki bodo s shodom ohromili mesto,
in notranjim ministrom, ki hoče izgrede, da bo lahko ostro ukrepal.
Ti pa prav zdaj koplješ po preteklosti.
Ni ravno preteklost, ne? Dickie prav zdaj leži v mrtvašnici.
-Kaj ti je mar Dickie? -Saj mi ni.
Umazanca sploh nisem maral.
Ampak ne gre za to.
Bil je agent in to nekaj pomeni. No, ne tebi in birokratom v štabu.
Ampak njegovega morilca bom zašil.
Kako pa?
V odložišču za kaj takega nimaš ne kadrov ne sredstev.
-Ne. Ampak mi jih boš odobrila. -Zakaj?
Že samo zato, ker tvoj Pajek krade moj kader.
To zahteva odškodnino.
Tista dva sta sicer en drek vredna, ampak gre za princip.
Res misliš, da ti bom odobrila operacijo,
ker Webb uporablja enega od tvojih hromih kljuset?
Prepričljivo krinko rabim.
Lahko bi jo ustvaril sam,
a bi trajalo. Rabim pa jo takoj.
In sredstva tudi.
Kaj pa vem, nekaj jurjev bi bilo dovolj.
Moja dolžnica si.
Če to naredim, sva si bot.
-Absolutno. -Ja?
Vse bo izbrisano.
Plašč si pa le raje obriši že zdaj.
Na ptičji drek si se usedla.
Jaz sem, taksist Kenny.
Nekdo je prišel. Poslal sem ga k cerkvi.
Zdaj pa mi nakaži.
Koga si poklical, Kenny?
Koga…
Jebenti.
Kaj, klinca…
Da ne bi.
Veš, Kenny…
Zdaj mi greš pa res že na jetra.
Hitro opraviva.
Ali te bom davil do nezavesti
ali pa boš pobruhal svoj krasni taksi.
Lahko pa samo odpreš usta.
Pametno.
Pogolten si, Kenny. Dva zajtrka in tole.
V redu. Mi boš zdaj povedal, kje si ga odložil?
-Peljal sem ga na športno letališče. -Govoriš resnico?
Ja.
V redu.
-Odpelji me tja. -Mater.
Ne stokaj. Samo vdihuj in izdihuj.
V redu boš. Pojdiva.
Je to telefonska moškega, ki si ga peljal v letalski klub?
Ne vem. Sporočilo sem pustil.
Naročil mi je, naj tistemu, ki ne bi verjel prvi zgodbi,
rečem, da sem ga odložil pri cerkvi. Da bo plačal.
Aha. Koliko? In kako?
500 funtov. Prek PayPala.
Tisti račun bo povezan z lažno osebno.
Neizsledljiva bo.
Kaj si?
Policaj?
Ne skrbi. Srce imam na pravem mestu. Nič ti ne bom naredil.
Za tistega plešca pa nisem prepričan.
-Gospod, bi kaj popili? -Ne bo. Hvala.
Kljuseta.
Kaj ste izvedeli?
Od tebe nič.
-Priročen izgovor so. -Ti tudi.
Mogoče bi te morala poslati v odložišče.
Nekaj pripravljam.
Kljuseta bodo vaš živi zid. Všeč vam bo.
Zveni kot zabava presenečenja.
Presenečenja sovražim, zabav pa ne maram.
Pripravljam teren za morebitno srečanje
med vami in Iljo Nevskim.
Aha.
Nevskega moramo pustiti pri miru. Dogovorjeni smo z Moskvo.
Tako ga ne bodo ubili.
Sklepam, da imaš dober razlog za krhanje mednarodnih odnosov.
Zavarovali se bomo.
Trenutnega režima nočemo jeziti s stiki z njegovim ostrim kritikom.
Nočemo pa tudi, da Nevski nekoč postane predsednik
z zamero do Britancev, ker mu nismo pomagali.
Zaradi nas je obdržal premoženje.
-Hvaležen naj bo. -Vem, da to ceni.
Sprašuje pa se, ali bi lahko bolj pomagali sprožiti spremembe.
Kako veš?
Z mano je navezal stik posrednik,
ki me je povezal z Arkadijem Paškinom, desno roko Nevskega.
-V soboto se dobimo. -Kdo še ve za to?
-Nihče. -Harper? Guy?
Le to, da morata poskrbeti za varnost.
Nadaljuj.
Redno me obveščaj. Podrobno. O dobrem in slabem.
Seveda.
Če bosta kljuseti nagajali, ju pošlji nazaj k Lambu.
Lahko se jima pridružiš.
Gospa.
Predraga je za naju.
Razen če prodava par ledvic. Tvojih.
-Ti si pa res… -Kaj?
-Hej, ti. Halo? -Ja, kaj?
Ker sem jima sledil?
Nista me opazila.
Si ugotovil, kam sta šla?
Ne.
Torej bi lahko umrl za nič.
Na kolesu sem bil.
Že dopoldne sem pokuril dovolj kalorij.
-Ni smešno. Nič več. -Ne pravim, da je.
V Londonu je več tisoč kolesarjev. Večina jih preživi.
Ker niso idioti v krizi srednjih let.
Dokazal sem svoje. Ime hotela sta zamomljala,
ker živita v ušivem penzionu na Edgwarovi.
-Tega ne veš. Rekel si, da si ju izgubil. -No, ampak… Nekje tam.
Kdo torej živi tu?
Ilja Nevski. Poglej. Šef moškega, s katerim se bo dobil Pajek.
Medtem ko si imel ti krizo srednjih let, sem jaz zares delala.
Delaj se, da gledava zemljevid.
Mogoče se morava vrniti?
-V tisti smeri je. -V tej.
Pajek naju noče tukaj.
Hotel je, da poskrbiva za varnost.
To počnem. Zanima me, koliko ga daje preganjavica.
Zelo.
Če bi te tako skrbelo za varnost
in bi hotel tajno srečanje, bi uporabil Webba?
Neopazno je, ne? Ne bo šlo po utečenih poteh.
-Prav. Ne oddirjaj več brez opozorila. -Ne bom.
-Koliko še? -Slab kilometer.
-Je rekel še kaj ali te je samo usmerjal? -Sprašuješ, ali je poklepetal?
-Ja. -Ne.
-Kakšen naglas je imel? -Ne vem!
-Mogoče poljski. -Aha. Prav poljski?
Prav, pa češki.
Zaboga. Različna sta, veš?
-Nisem strokovnjak. -Ne. Me hecaš?
Se je vkrcal v letalo?
Ne vem.
-Kako to? -Izstopil je in šel v klub.
-Se je tam s kom dobil? -Ne vem.
Spet ne veš. Zdaj mi greš pa že na jetra.
S kom se je dobil?
Tam je bil parkiran avto. Mogoče njegov.
Aha. Veš, kateri model? Registrsko?
Nisem gledal. Ženi sem pisal.
Naj sporoči, da sem zbolel. Ker sem dobro zaslužil.
-Kako daleč je od tukaj Upshott? -Kakšne tri kilometre.
V redu.
Čakaj.
Ne boš govoril z mojo ženo, ne?
Kaj še si naredil?
Nekaj zaslužka sem zamolčal.
Zagonil sem ga na pasjih dirkah.
Ampak sem nadoknadil s tabo.
Prav.
Lahko počakaš in me potem pelješ na postajo.
Brezplačno.
Roddy. Lahko izslediš mobilno številko?
Itak.
Dobil sem številko Dickiejevega morilca.
Čakam.
Ja. 0700-900-917.
Ena števka manjka.
Preveri, ali ti ni ostala v riti.
Ne, ne manjka. Samo…
Razmazana je, prav?
07, sledi pa ena ali sedem.
Obe preveri.
Pokličem, če se mi spraviš z ušesa.
Je povedal, čigava je?
-Oprosti, kdo si že ti? -To je Lambov štos. Kreten.
Roddy, lahko pohitiš?
-Ugani, kje je telefon. -V Estoniji.
Ej.
-V Estoniji je. -Aha.
Vem, kako je prišel tja. Pri letalskem klubu v Upshottu sem.
Počakaj, pokličem nazaj.
Kenny…
Jeba.
Ja, krasne mišice imaš.
-Se ti zdi? -Ja.
Ej, hvala.
Kaj bi rad naročil za večerjo?
Drek. Oprosti…
Kaj je?
Ne morem. Lucasu sem obljubil, da ga nocoj peljem na večerjo.
Se hecaš?
Ne. Menda smem videti sina, ne?
Ja, smeš. Ne govori tako.
Ampak delo imava. Jutri morava vse pregledati.
Vem, ampak je v redu. Bo v redu.
-Povedal sem ti. -Nisi.
In nočem, da je samo v redu. Popolno mora biti.
-Res sem ti povedal. -Zakaj se pa ne spomnim?
-Mogoče si pozabila. -Aja? Jaz pozabljam?
Resno? To, da sem pozabljiv, je že prav dolgočasno.
Ne, oprosti. Na jetra mi gre.
Že dolgo nisem iskala skritih mikrofonov. Ti pa še nikoli. Pripraviti se morava.
Se še nisva?
Jebi se. Nalašč mi nisi povedal, da greš pozneje ven, da bi seksala s tabo.
Pripisuješ mi preračunljivost, ki je ne premorem.
Seveda. Vse počneš nagonsko. Kot ko si oddirjal na kolesu,
ker se telesni stražar ni spomnil imena hotela.
-Profesionalen sem bil. -Ne.
Bil si rit. Lahko bi ostala brez naloge.
Saj sploh ne vem, ali jo hočem.
Ne vem, ali hočem delati za Pajka.
Raje bi ostal v odložišču in delal za Lamba?
Čisto tebi podobno. Iščeš lažjo pot.
-Odložišče ni lahko. -Naredi, kar hočeš.
-Jaz ne bom do penzije v odložišču. -Sem rekel, da to hočem?
-Raje ostaneš tam kot delaš za Pajka. -Ne, samo zanj nočem delati.
-Ne vem več. Zakaj se prepirava? -Ker greš ven, ko bi morala delati.
Smešna si. Saj ne grem k drugi ženski.
-Sina peljem ven. -Kot da bi lahko dobil drugo.
Oprosti. Nisem tako mislila.
-Nisem. -Pošteno.
Pozneje se bom vrnil in se bova posvetila nalogi.
Ali pa je najboljše, da sem nocoj pri sebi.
-Prav. Kakor se ti zdi prav. -V redu. Adijo.
-River je rekel, da je letel iz Upshotta. -Preveril sem. Tisti dan že ni.
-S potniškim letalom je šel. -Gotovo zjutraj. Heathrow je najbliže.
-Ne trudi se, Standisheva. -Prosim?
Jaz mu bom sledil. Pomiri se. Opravljaj svoje delo.
Skrbim naj, da ne zmanjka čaja in vreč za koše,
ter delim naloge, ki jih sama ne zmorem?
Nisem hotel reči.
Jebenti, Ho. Kdo je na posnetku našel Bowovega morilca?
-Posnetka, ki sem ga omogočil? -Razvozlal pa ne, ker ne razumeš ljudi.
-Ona ga je. -Posrečilo se ji je. Ni agentka.
Se je pa družila z njimi. Ve, kaj govori.
Prvi let v Estonijo je bil devet ur po njegovem izstopu v Upshottu.
Pridobi posnetke z vseh prijavnih pultov za let v Estonijo.
KLIČE LUCAS
Hoj, prijateljček. Kje si?
Tvoja mama ima prav. To moraš končati.
Nič hudega.
Ja, jutri bova govorila.
Dobro, rad te…
KLIČEM LOUISO
ZEMLJEVIDI
Si si pa vzel čas.
Osem kilometrov sem moral prehoditi, veš?
Tokrat si vsaj pojedel.
-Smola. -Super.
Kaj si izvedel?
Da je morilec Dickieja Bowa zdaj v Estoniji.
Še prej se je z nekom dobil v Upshottu.
-S kom? -Ne vem še,
-ampak z nekom iz letalskega kluba. -Kako vse to veš?
Taksistu je plačal, da laže zanj. Zlomil sem ga.
Dobil sem njegovo številko. Zdaj je v Estoniji.
Vedel je, da ga bo nekdo iskal.
Zato je prikril sled.
Ali pa je hotel, da jo najdemo.
Zakaj tako misliš?
Če si jo tako hitro odkril,
ni bila dobro prikrita.
Hvala.
Ubil je Dickieja…
In to tako, da oblasti sploh niso posumile.
Jaz pa sem.
Nato je uporabil taksi.
Z lažno osebno bi lahko najel avto.
Ali ga kar ukradel.
Zdi se štorasto.
Zakaj je hotel tvojo pozornost?
Ne vem.
Včasih moraš stopiti v past, da ugotoviš, zakaj so jo postavili.
Upam, da si cepljen. Poslal te bom na teren.
V Estonijo?
Klinc, ne greš v Estonijo.
V Upshott se boš vrnil.
Ugotovit, s kom je govoril v klubu. In ali je škržat.
To je tvoj avto. Oblačila so v prtljažniku.
Tvoja nova osebna, izmišljen življenjepis, sredstva in dosje.
Ne izgubi ga.
Darth Tavernerci sem moral zanj obljubiti večno zvestobo.
Dickijevemu morilcu je ime Andrej Černicki?
Vedel si.
Ja, seveda sem vedel.
Kdo je potem Nikolaj Katinski?
Star kagebejevec.
Prišel je po padcu zidu.
Izdal je Černickega.
Prav tako je tudi edini človek razen pokojnega Dickieja Bowa,
ki trdi, da je videl Aleksandra Popova.
Vse je tukaj.
VOZNIŠKO DOVOLJENJE
Kaj?
Razburljivo.
Iz Upshotta z ljubeznijo.
Škržat je bil izraz za spečega agenta
na komunistični strani zidu.
Mi smo jim pravili mrtvi levi.
Ampak zakaj zdaj?
Tega ne razumem. Zakaj so spali tako dolgo?
Rusi zelo potrpežljivo čakajo.
Neizmerno radi trpijo, se žrtvujejo…
In pestujejo zamero.
Ne odnehajo.
Preveri letalski klub, prav?
Sem ga že.
Lastnik je neki Duncan Tropper.
Toda edini sorodniki so stari starši.
To kar vpije po tem, da je zgodba izmišljena.
Vsaj včasih je.
Več lukenj v zgodbi, bolj sumljiva je.
Ampak mogoče je to preveč sumljivo.
-Ne razumem. -Mogoče te pričakuje.
Dobro, pojdiva.
Tu nočem tičati ves večer.
-Te peljem nazaj v London? -Ne, hvala.
S tabo že ne bom dve uri v avtu.
Na postaji me odloži.
Prav.
Jeba.
Harper, zasleduješ me, ne?
Samo…
Samo kaj? Rabiš več časa, da si izmisliš zgodbo?
Čutiš, kaj ti prislanjam na vrat?
V Rusiji imamo pregovor.
"Kdor vtika nos v tuje zadeve,
dobi šus v glavo."
Prevedla Polona Mertelj