Hvad…
-Og du er? -Jeg er kommet angående pengene.
Jamals eller Demetrios?
Demetrios.
Sig til den grådige nar, at han kan rende mig. Aftalen lød på den første i måneden.
Det skal jeg nok. Jeg udelader måske den del om, at han kan rende dig.
Du ved, hvor sart han er.
DIPLOM: WESTBROOK ENGELSKAKADEMI
Er der nogen, der er hoppet på sprogskolefidusen?
Fører vi nu en samtale?
Jeg må jo blive længe nok til at overbevise Demetrio om,
at vi har diskuteret dine økonomiske forpligtelser i dybden.
-Er han udenfor? -Ja, han sidder ude i bilen.
Du stod faktisk ikke på dagens liste. Vi kom bare tilfældigt forbi.
Den er travlere, end den ser ud. Skolen.
Vi får overraskende mange henvendelser.
Det overrasker mig overraskende lidt.
Demetrio undrer sig nok over, hvor du bliver af.
Nej. Han læser avis og klør sig i bollerne.
-Du kender Demetrio. -Ikke lige så godt som dig.
Sikkert ikke.
Hvilket er sært, ikke? Eftersom jeg lige har opdigtet ham.
Så hvis du er færdig med dine julelege,
gider du så pisse af eller fortælle mig, hvad du vil, Jackson Lamb?
BASERET PÅ BOGEN DØDE LØVER AF MICK HERRON
-Hvad vil du? -Jeg vil sludre om gamle dage, Nikky.
Jeg fortalte alt, hvad jeg vidste, da jeg kom hertil fra Moskva.
Ja, det husker jeg.
Jeg så optagelsen af din afhøring. Du var umulig at lukke munden på.
Bor der noget i den her?
Jeg var møgnervøs. Jeg kom hertil som afhopper.
Jeg vidste, at hvis jeg ikke gav jer nok, så ville I sende mig tilbage.
Hvad tror du, min side ville have gjort ved en forræder?
Den ultimative tortur: fået dig til at høre på dig selv.
Sover du her også? Det er godt nok rædsomt.
Hvorfor er du kommet? Hvad vil du have mig til at tale om?
Cikader.
Kan det virkelig betale sig at låse døren? Et indbrud kunne forbedre stedet.
Hvor kender du mig fra? Jeg har aldrig mødt dig i marken.
Jeg havde husket din parfume.
Dit navn er dukket op flere gange blandt mine eksilfæller.
Jeg er smigret.
Næste gang du ser dine gamle KGB-venner, så sig, jeg aldrig skænker dem en tanke.
Ikke en eneste.
Hej. Er der nyt om, hvor den skaldede mand tog hen, da han steg af toget?
Jeg er ikke din PA.
Jeg beder ikke om wienerbrød, men om en opdatering.
-Hvad skal du bruge den til? -Jeg er i Cotswolds.
Lamb bad mig forfølge sporet. Så en opdatering ville være nyttig.
-Så jeg er din PA? -Kun hvis det står for "pikansjos".
Der er ingen opdatering. Jeg fortalte dig alt tidligere.
Skaldepanden går mod taxacentralen sammen med et par andre.
Et par taxaer kører derfra, men det er for mørkt til at se ham.
Tak, Shirley.
Jeg siger det kun, så I holder op med at mundhugges som fjolser.
Jeg mundhugges ikke. Jeg praktiserer ordjudo.
Ingen problemer, Dinah. Barbek hjælper med taskerne.
Ja, om bord på toget. Det siger jeg til ham. Jeg har noteret det. Godt så.
Hvor skal du hen, min ven?
Hej. Undskyld, men jeg skal ikke bruge en vogn.
Det er et skud i tågen, men jeg forsøger at finde min onkel.
Han blev utilregnelig, da min tante døde.
Han forsvinder ofte. Det er ret bekymrende.
Vi ved kun, at han stod på et tog i forgårs aftes fra Oxford Parkway.
Og vi har ikke hørt fra ham siden.
Så jeg spekulerede på, om han havde taget en taxa herfra?
Han har et ret særegent udseende.
Han er helt skaldet. En stor mand i halvtredserne.
Ham husker jeg.
-Jaså? -Ja, en rolig aften.
For et par dage siden. Han var den sidste kunde.
Gudskelov.
Husker du, hvor han skulle hen?
Ja. Han tog direkte tilbage til Oxford Parkway.
Gjorde han det? Javel.
Kunne jeg komme til at tale med chaufføren for at høre, hvor han satte ham af?
Kenny har en tur nu, men spiser morgenmad på caféen lige om hjørnet bagefter.
-Kenny. Javel. -Ja.
-Mange tak. -Så lidt, min ven.
-Hvem var det, vi skulle møde? -Det burde du kunne huske.
Det kan jeg også. Jeg tester dig bare. Nevskij.
Nevskijs repræsentant, som har et russisk navn?
For fanden, Min.
Undskyld. Det er bare længe siden, jeg har skullet huske noget vigtigt.
Nå ja. Pasjkin. Arkadij Pasjkin. Det er ham, vi skal møde.
Det er Nevskijs repræsentant. Ikke?
Senere. Men i dag skal vi mødes med Pasjkins sikkerhedshold.
-Er de også heri? -Du godeste. Okay.
-Pjotr. -Javel.
-Kyril, som arbejder for Pasjkin… -Ja, jeg er med.
-…som arbejder for Nevskij. Er du med? -Ja.
-Har du brug for billedkort? -Nej, ellers tak.
-Hvor skal du hen? -Jeg cykler.
Det er der ikke tid til, Min.
Jeg stryger lige igennem trafikken. Det går hurtigt.
Du skal ikke komme for sent.
Jeg kommer ikke for sent til gamle Lenin og Rasputin.
Jeg husker det hele.
Sally fortalte mig, at du kørte min onkel tilbage til Oxford Parkway i forgårs.
Jeg kørte mange mennesker til Oxford Parkway i forgårs.
Jeg har indtryk af, at du prøver at få penge ud af mig, Kenny.
Det er ikke ligefrem samfundssind, eftersom min onkel ikke er rask.
Jeg tror ikke, din onkel vil findes.
Så du kørte ham tilbage til Oxford Parkway.
-Jeg tror heller ikke, han er din onkel. -Javel.
-Jeg kørte ham ikke til Oxford Parkway. -Hvor kørte du ham så hen, Kenny?
Har du flere?
-Hvad vil det koste? -Nu skal du høre.
Din onkel, eller hvem han er, gav mig en ny destination, så snart han sad i taxaen.
Men han betalte turen til Oxford Parkway plus lidt ekstra.
Så hvis nogen spurgte, skulle jeg sige, at jeg kørte ham til Oxford Parkway.
Så jeg føler, jeg bryder en aftale.
-Medmindre… -Medmindre jeg betaler det samme.
Du er hurtig.
-Og hvor meget var det? -To hundred.
-To… -Der er en hæveautomat derovre.
Skal vi ikke sige 240?
En dobbelt whisky og et glas rødvin.
-Husets? Vi har merlot, cabernet eller… -Nej, nej. Den dårligste. Tak.
Skænk mig en til.
Cikader.
Hvorfor nævnte du dem i din afhøring?
Jeg troede, jeg havde et es i ærmet, men ingen tog notits af det.
Jeg vil vide, hvad du ville have sagt, hvis ikke de havde mistet interessen.
Jeg ville have fortalt dem, at jeg hørte Popovs plan for cikaderne.
Fra manden selv.
-Tror du mig ikke? -Værsgo. Fortæl.
Det var en almindelig hverdag. Kort før murens fald.
Jeg sad i en bås. Jeg overhørte en samtale mellem to mænd.
Den første sagde: "Mine cikader skal ikke forlades.
Finansieringen, støtten, skal fortsætte."
Og den anden sagde: "Det bliver svært."
Så sagde den første: "Sig til dem, det kommer fra Popov."
-Var det det? -Ja.
De trådte ind, førte en samtale og gik igen.
Hvordan så de ud? Popov og hans håndlanger.
Som sagt sad jeg i en bås.
-Drejede du ikke hovedet? -Det var en toiletbås.
Overhørte du det, mens du sad og sked?
Det gjorde jeg vel. Men det er ikke den mindeværdige del.
-Genkendte du stemmerne? -Ikke den, som må have været Popovs.
Den anden var måske bekendt. Men jeg er ikke sikker.
Navn?
Andrej Tjernitskij.
-Og hvordan så han ud? -Som en morder.
Hvis du så hans øjne… Selv på afstand.
En stor tyr. En stor, skaldet tyr.
Hej.
-Pænt af dig at dukke op. -Jeg får mig lidt motion.
-Jeg sagde, du kom for sent. -Hold op.
-Jeg er her da til tiden, ikke? -Nej, "til tiden" er 20 minutter før.
Jeg måtte klare hele sikkerhedsrunden.
-Undskyld. -Det ligner dem. Pjotr og Kyril.
-Hvem er de nu? -Ikke morsomt.
Okay. Lad dem komme til os.
-Så mr. Pasjkin ankommer altså i morgen. -Han er i New York lige nu.
Vi koordinerer mødesikkerheden med jer. Søger I efter aflytningsudstyr?
Ja, dagen forinden. Vi afsøger stedet, frakobler kameraer og forsegler lokalet.
-Vi gør jer selskab. -Det er ikke nødvendigt.
-Jo, det er. -Stoler I ikke på os?
Hør her, mr…
-Beklager, jeg… -Harper. Min Harper.
Du siger det ligesom "Bond. James Bond."
-Siger alle engelske agenter sådan? -Vi kommer fra Energiministeriet.
Naturligvis.
Pakker I ikke jeres dillere væk?
-Okay, dillerne er pakket væk. -Skønt.
Og mens vi er i gang, så drop pistolerne.
-Pistolerne? -Ja, dem, I begge har på jer.
Vi har ikke pistoler på os.
I kan godt tage med, men ingen pistoler.
Og efter afsøgningen leverer I en rapport til mr. Pasjkin på hans hotel.
-Hvilket hotel? -Ambassador.
Bor I også der?
Når mr. Pasjkin ankommer, gør vi ham selskab på Ambassador, ja.
Men lige nu?
Excelsior, Excalibur… Noget i den stil.
Beklager, men jeg er dum til navne.
Held og lykke med at køre rundt til alle hoteller, der begynder med E.
Dig kan jeg lide. Du er morsom.
-Husk at give besked om, hvilket hotel… -Naturligvis. Kan man få en taxa herfra?
Der er en taxaholdeplads ovre på hjørnet. Det var dejligt at møde jer.
-Jeg stoler ikke på dem. -Det er jo en del af spillet.
Vi skal bare udføre vores arbejde.
-Hvad laver du, Min? -Udfører mit arbejde.
Undskyld!
Jeg så dig. Du kom først og gik så, så jeg måtte vente.
Det var, fordi jeg vidste, du holdt øje med mig, så du kunne komme efter mig.
Sikke et par, vi er. Skabt for hinanden.
Hvis bænken pletter min frakke, sender jeg dig renseriregningen.
-Kan man få renset frakker? -Ja.
Renset frakker, ordnet tænder, vasket hår.
Jeg ved, det er ny viden for dig.
Jeg har haft travlt. Jeg har måske ikke passet på mig selv.
Hvad vil du med Nikolaj Katinskij?
Løb han grædende til mor? Jeg lover, jeg ikke gjorde ham fortræd.
Men sprutten, jeg købte ham, gavnede næppe.
Sig frem.
Jeg ville bare vende nogle punkter fra hans afhøring.
Det er næsten 20 år siden.
Katinskij var ikke så dybt involveret.
Der var ingen oplysninger, vi ikke allerede havde fra pålidelige kilder.
Vi holdt kun fast i ham for en eventuel udveksling.
-Dickie Bow faldt død om forleden. -Det ved jeg.
Vagthundene undersøgte det. Det er, som det så ud.
En gammel fyldebøtte faldt død om. Til skræk og advarsel.
Han efterlod en note på sin mobil. Cikade.
I guder.
Den eneste tidligere KGB-agent, som nævnte cikader, var Katinskij.
Cikaderne var opspind.
Katinskij overhørte nogen tale om cikader i Moskva.
Om at holde fast i dem efter murens fald.
-Den person var Popov. -Popov var opspind.
Personen, som talte med Popov,
passer til beskrivelsen af den person, som jeg tror, dræbte Dickie Bow.
Hvad?
Jeg troede, du var en stor kanon på jagt efter en morder.
Hvad laver du ved hæveautomaten? Skal du på stripklub?
-Hvordan fandt du mig? -Din telefon kan spores.
Hvorfor fandt du mig?
-Jeg keder mig. -Fordi hans mentale alder er syv år.
Taxachaufføren ved noget.
-Ja, hvordan et fjols ser ud. -Meget morsomt. Farvel, Roddy.
Fortsæt dit vigtige arbejde med at skide på alle andre.
Hvad ville du sige?
Jeg ville spidde ham med en kaskade af spydigheder.
-Er det din anden morgenmad? -Du tog dig jo god tid.
-Godt. Hvor satte du ham af? -I Upshott.
-Hvad er Upshott? -Et par hundred huse, en kirke og en pub.
-Hvor i Upshott? -Ved kirken.
-Mødtes han med nogen? -Ikke, hvad jeg så af.
Satte han sig ind i en bil? Gik han ind i et hus?
Når man har betalt, er jeg ligeglad.
-Du så måske noget, da du kørte. -Nej.
Hvem er han? Hvordan vidste han, du ville lede efter ham?
Han er min onkel.
Jeg står med 100.000 mennesker, som marcherer for at lukke byen ned,
og en indenrigsminister, som ønsker optøjer, så han kan slå hårdt ned.
Jeg har ikke brug for, at du graver i fortiden.
Det er vel egentlig ikke fortiden, Diana? Dickie ligger i lighuset.
-Hvad var dit forhold til Dickie? -Intet. Jeg brød mig ikke om bæstet.
Men det er sagen uvedkommende. Han var agent, og det betyder noget.
Ikke for jer stivstikkere i Regent's Park, men jeg vil have fat i morderen.
Og hvordan vil du gøre det?
Du har hverken ressourcer eller budget til en operation fra Slough House.
-Nej, men du godkender en. -Hvorfor?
For det første har din knægt Spider snuppet folk fra mit hold,
og jeg føler, at du skylder mig noget til gengæld for det.
Ikke at de to er en skid værd, men du forstår princippet i det.
Tror du virkelig, jeg vil lade dig lede en operation,
bare fordi Webb bruger en af dine såkaldte møgkrikker?
Jeg skal bruge en dækoperation, Diana.
Jeg kan selv skabe en, men det tager et par uger, og jeg skal bruge en nu.
Jeg skal også bruge driftsfinansiering.
Jeg ved ikke… Et par tusind kan nok gøre det. Du skylder mig en.
-Så er det også ude af verden, ikke? -Bestemt.
Vi vasker tavlen ren.
Du bør nok også vaske din frakke, mens du er i gang.
Jeg tror, du har sat dig i en fugleklat.
Det er Kenny fra taxaen.
Der dukkede en op. Jeg nævnte kirken, som du bad om. Så send mig mine penge.
Hvem ringede du til, Kenny?
Pis!
Hvad f…
Det vover du lige på. Okay, Kenny.
Du begynder at gå mig på nerverne. Så lad os få det overstået.
Enten kværker jeg dig, til du besvimer, eller får dig til at ørle i din fine taxa.
Du kan også bare åbne munden.
Godt valg.
Du er en grådig mand, Kenny. To portioner morgenmad og den her.
Vil du så fortælle mig, hvor du satte ham af?
Jeg kørte ham til en flyveplads.
-Er det sandt? -Ja.
Okay.
-Så kører vi derhen. -Satans.
Ti stille. Bare træk vejret roligt, så er alt godt. Lad os køre.
Så det var ham med det her nummer, som du kørte til flyvepladsen?
Det ved jeg ikke. Jeg lagde en besked.
Han sagde, at hvis nogen betvivlede Oxford Parkway-historien,
skulle jeg fortælle om kirken, og så ville jeg få flere penge.
Hvor meget? Og hvordan ville han betale dig?
Fem hundred pund via PayPal.
F… Den konto er forbundet til et falsk id. Det er umuligt at spore.
Hvad er du? Politimand?
Rolig. Jeg er en af de gode, Kenny. Jeg gør dig ikke fortræd.
Den skaldede mand derimod… Det kan jeg ikke udelukke.
-Noget at drikke? -Nej, han springer over. Tak.
Slagteheste.
-Hvad har du hørt? -Intet fra dig.
-De er nemme at tage afstand til. -Det er du også.
Måske skulle jeg sende dig til Slough House.
Jeg har arbejdet på noget.
Jeg har brugt slagtehestene til at beskytte dig. Du vil synes om det.
Du får det til at lyde lige så rædsomt som at blive overrasket med en fest.
Jeg har udforsket muligheden for et møde mellem dig og Ilja Nevskij.
Javel.
Nevskij er urørlig. Det bør du vide.
Vi har en aftale med Moskva. Vi holder os fra ham. De lader ham leve.
Så du må have en god grund til at ville destabilisere internationale forhold.
Vi dækker os ind.
Vi vil ikke støde det nuværende regime ved at fedte for en af hovedkritikerne.
Men vi ønsker heller ikke, at en præsident Nevskij tager magten
med et nag til Storbritannien, fordi vi aldrig hjalp ham.
Vi hindrede konfiskation af hans midler.
-Det bør han være taknemmelig for. -Det værdsætter han.
Han spekulerer bare på, om vi vil gøre mere for at skabe forandring.
-Hvor ved du det fra? -Jeg blev kontaktet af en mellemmand.
Han satte mig i kontakt med Nevskijs højre hånd, Arkadij Pasjkin.
-Vi skal mødes på lørdag. -Hvem ved besked?
-Ingen. -Harper? Guy?
De står bare for sikkerheden.
Fortsæt.
Jeg vil have regelmæssige opdateringer. Alle detaljer. Gode og dårlige.
Naturligvis.
Og hvis slagtehestene ter sig, så send dem tilbage til Lamb. Og følg selv trop.
Javel.
Lidt over vores budget.
Medmindre vi sælger et par nyrer. Dine nyrer.
-Du er så… -Hvad?
-Hallo? -Ja, hvad?
Er det, fordi jeg fulgte efter dem? De så mig ikke.
-Fandt du ud af, hvor de tog hen? -Nej. Ikke rigtigt.
Så du kunne være blevet dræbt til ingen nytte.
Jeg cyklede. Og jeg klarede min kalorieforbrænding før middag.
-Det er ikke sjovt mere. -Det siger jeg heller ikke.
De tusindvis af cyklister i London bliver ikke alle dræbt.
De fleste er ikke midaldrende fjolser, som skal bevise noget.
Jeg havde ret. Grunden til, at de mumlede hotellets navn, er,
at de bor på et herberg på Edgware Road.
-Du sagde, du mistede dem af syne. -Ja, okay, men noget i den stil.
-Hvem bor her? -Ilja Nevskij. Se her.
Chefen for ham, Spider skal mødes med.
Så mens du havde din lille midtlivskrise, udførte jeg noget rigtigt arbejde.
Lad, som om vi kigger på kortet.
Derovre. Eller måske den vej?
-Jeg tror, det var den vej. -Nej, den.
-Spider vil næppe have os her. -Han bad os lave et baggrundstjek.
Det er det, jeg gør. Jeg vil se, hvor paranoid han er. Svaret er meget.
Hvis man var så sikkerhedsbevidst
og ønskede et hemmeligt møde, ville man så vælge en som Webb?
Det flyver under radaren. Det går ikke gennem de gængse kanaler.
-Er du sød ikke at stikke af igen? -Det skal jeg nok lade være med.
-Hvor langt endnu? -En lille kilometer.
Sagde vores mand andet, eller gav han dig blot instrukser?
Om vi sludrede?
-Ja. -Nej.
-Hvilken accent havde han? -Det ved jeg ikke!
-Polsk, måske. -Specifikt polsk?
Tjekkisk, måske.
I guder. Der er altså forskel.
-Jeg er ikke ekspert. -Det siger du ikke?
-Så han tog altså et fly? -Jeg ved det ikke.
-Hvad mener du med, at du ikke ved det? -Han gik ind i klubhuset.
-Mødtes han med nogen? -Ved det ikke.
Der er meget, du ikke ved. Det er virkelig irriterende.
-Hvem mødtes han med? -Der holdt en bil. Måske var det hans.
Så du modellen eller nummerpladen?
Jeg var ikke særlig opmærksom. Jeg skrev til min kone,
at jeg ville melde mig syg, fordi jeg havde vundet penge.
-Hvor langt er der til Upshott herfra? -Cirka tre kilometer.
Okay.
Hør… Du kontakter ikke min kone, vel?
Hvad har du ellers gjort?
Jeg løj om beløbet.
Jeg tabte et par hundred på hundevæddeløb. Men jeg tjente pengene tilbage på dig.
Godt. Bliv her, og kør mig tilbage til stationen bagefter.
Gratis.
-Roddy, kan du spore et mobilnummer? -Selvfølgelig.
-Jeg tror, jeg har Dickies morders nummer. -Jeg venter.
Det er 07-009-009-17.
Der mangler et tal.
Kan du tjekke, om du har det i røven?
Nej, det mangler ikke. Det er bare tværet lidt ud.
Det er 07, og så kan det være et ettal eller et syvtal.
-Prøv med begge dele. -Giv mig lidt fred, så ringer jeg tilbage.
Sagde han, hvis nummer det var?
-Undskyld, hvem er det, du er? -Det er Lambs vits. Narrøv.
Roddy, kan vi skynde os lidt?
-Gæt, hvor telefonen er. -I Estland.
Hej.
-Han er i Estland. -Okay.
Jeg tror, jeg ved, hvordan han kom dertil. Jeg er ved Upshott Flyveklub.
Jeg ringer tilbage.
Kenny…
Satans.
Ja, du har flotte mavemuskler.
-Synes du? -Ja.
-Mange tak. -Hvad skal vi bestille til aftensmad?
-Pis. Undskyld… -Hvad?
Jeg kan ikke. Jeg har inviteret Lucas ud at spise i aften.
-Mener du det? -Jeg må vel gerne se min søn, ikke?
Jo da. Lad være med det der.
Men vi skal arbejde. Vi har en afsøgning i morgen.
Det ved jeg, men det skal nok gå godt.
-Jeg har sagt det. -Nej, du har ej.
Og det skal ikke bare gå godt. Det skal være perfekt.
-Jeg har sagt det. -Hvorfor kan jeg så ikke huske det?
-Du må have glemt det. -Nå, er det mig, der glemmer ting?
Den er ved at være slidt, den der "Min glemmer ting".
Nej, men det er pisseirriterende.
Jeg har ikke lavet en afsøgning længe. Du har sikkert aldrig. Vi må forberede os.
Har vi ikke gjort det?
Rend og hop. Du undlod at sige, at du skulle ud, for at få sex.
Du beskylder mig for at være langt mere udspekuleret, end jeg evner.
Så siger vi det. Du er impulsiv.
Som da du fløj af sted på cyklen, fordi en bodyguard havde glemt navnet på sit hotel.
-Jeg var professionel. -Nej. Det kunne have kostet os opgaven.
Jeg ved ikke, om jeg vil have opgaven og arbejde for Spider.
Vil du hellere blive i Slough House under Lamb?
Typisk dig at vælge den nemme udvej.
-Slough House er ikke nemt. -Gør, hvad du vil.
Jeg bliver ikke i Slough House.
-Sagde jeg, jeg vil det? -Du foretrækker det frem for Spider.
Jeg ved bare ikke, om jeg vil arbejde for Spider.
-Hvorfor skændes vi? -Fordi du går ud, når vi bør arbejde.
Du overreagerer. Jeg skal ikke ud med en anden kvinde.
-Mig og min søn… -Som om du kunne få en anden kvinde.
-Undskyld. Jeg mente det ikke. -Helt fint.
Jeg kommer senere, og så arbejder vi videre.
Eller det er måske bedre, jeg tager hjem i aften.
-Ja, hvis det passer dig bedre. -Godt. Farvel.
River sagde, han fløj fra Upshott.
Jeg har tjekket radarloggen. Tid og dato stemmer ikke. Han tog et rutefly.
Det må have været et morgenfly. Heathrow ligger tættest på.
-Bliv ved din læst, Standish. -Hvabehar?
Jeg sporer ham. Slap af. Du gør dit, og jeg gør mit.
Er min opgave at sørge for te og skraldeposer
og uddelegere opgaver, jeg ikke selv kan løse?
Jeg ville ikke sige det.
For fanden, Ho. Hvem fandt Dickie Bows morder på overvågningen?
Som jeg hackede?
Du kunne ikke afkode den, fordi der skulle aflæses kropssprog.
-Det klarede hun. -Hun var heldig. Hun er ikke agent.
Hun har været her længe. Hun ved, hvad hun laver.
Første fly til Estland gik ni timer efter, at han blev sat af i Upshott.
Skaf overvågningen fra alle indtjekningsskranker til Estland.
Hej, min ven. Hvor er du?
Din mor har ret. De skal laves. Så det er i orden.
Lad os tales ved i morgen. Jeg elsk…
Det var du længe om.
Jeg måtte gå otte kilometer. Mange tak. I det mindste er du færdig med at spise.
-Uheldig. -Storartet.
Hvad har du fundet frem til?
Hvad end han hedder, så er Dickie Bows morder nu i Estland.
Før han rejste, havde han et møde i Upshott.
-Med hvem? -Det ved jeg ikke endnu.
Men en fra flyveklubben.
Hvor ved du alt det fra?
Han bestak en taxachauffør til et alibi, men jeg fik sandheden frem.
Og jeg skaffede hans nummer, som vi sporede til Estland.
-Han vidste, nogen ville lede efter ham. -Han prøvede at skjule sit spor.
Eller også ville han have, at sporet blev fundet.
Hvordan kom du frem til det?
Hvis du afdækkede sporet så hurtigt, har det ikke været særlig godt skjult.
Tak.
Så han dræbte Dickie…
…på en måde, der ikke får myndighederne til at rynke brynene,
men fanger min opmærksomhed. Men så tager han taxa.
Han kunne have lejet en bil med falsk id, eller stjålet en. Det virker sjusket.
-Hvorfor vil han have din opmærksomhed? -Det ved jeg ikke.
Somme tider finder man kun formålet med en fælde ved at gå i den.
Jeg håber, du har fået dine vaccinationer. Jeg sender dig i marken.
-Estland? -Du skal sgu da ikke til Estland.
Du skal tilbage til Upshott. Find ud af, hvem han talte med i flyveklubben.
Find ud af, om det var en cikade.
Her er din bil. Der er skiftetøj i bagagerummet.
Her er dit funklende nye id, dækhistorie, finansiering og dossier.
Du mister det ikke.
Jeg måtte sværge evig troskab til Darth Taverner for at skaffe det.
Hedder Dickies morder Andrej Tjernitskij?
-Du vidste det. -Ja, selvfølgelig.
-Hvem er Nikolaj Katinskij så? -En gammel KGB-agent.
Han kom hertil efter murens fald. Han gav mig Tjernitskij.
Han er også det eneste andet menneske ud over den nu afdøde Dickie Bow,
som hævder at have set Aleksandr Popov.
Det står alt sammen deri.
-Hvad? -Det er spændende.
Kærlig hilsen Upshott.
"Cikade" var termen for en sovende agent på den mørke side af muren.
På vores side kaldte vi dem døde løver.
Men hvorfor nu? Det forstår jeg ikke. Hvorfor ligge i dvale så længe?
De spiller langsigtet, russerne. De har en utrolig evne til at ofre alt.
Og til at bære nag.
Røvhullerne giver aldrig op.
Undersøg den flyveklub, ikke?
Det har jeg allerede gjort. Ejeren hedder Duncan Tropper.
Han har ingen slægtninge ud over bedsteforældrene.
Det virker som et typisk tegn på en opdigtet identitet.
Det var det engang. Jo flere huller, desto mere mistænkeligt.
Jeg ved nu ikke. Måske er det her lidt for mistænkeligt.
-Hvad skal det betyde? -Måske venter han dig.
Lad os komme af sted. Jeg gider ikke være fanget herude hele aftenen.
-Skal jeg køre dig til London? -Ellers tak.
Jeg tilbringer ikke to timer i en bil med dig. Sæt mig af på stationen.
Javel.
Pis.
Mr. Harper, jeg tror, du skygger mig. Ja?
Jeg skulle bare…
Hvad skulle du? Har du brug for tid til at finde på noget?
Kan du mærke, hvad jeg presser mod din hals?
Vi har en talemåde i Rusland…
"En mand, der stikker næsen for langt frem, får blæst knoppen af."
Tekster af: Cecilie Hassenkam