Kāpēc sistēmas atjaunošana notiek tik ilgi?
Tam ir savi iemesli.
Tā ir tāda kā sakāve, ne?
Mums būtu jābūt neievainojamiem.
Man ir trīs jautājumi.
Kā, kāpēc un kas, pie velna, būs nākamais? Un nav atbilžu.
Baidos, ka galvas ripos.
Velns!
Kāpēc ir laika atskaite?
Tikko parādījās. Nezinām, kāpēc. Nav labākā atbilde.
Tā vispār nav atbilde.
Vai nav kāda antivīrusa programma,
ko varat izmantot, vai varbūt kāds lūkas ielāps?
Nedomāju, ka nejaušu vārdu izkliegšana,
ko esi izlasījis e-pastu apakšā, palīdzēs.
Paldies.
Tā, Dankan. Kā ar atsāknēšanu?
Jūs domājat - izslēgt un ieslēgt?
Nē.
Ja vien tas nelīdzētu. Ja tā izdarītu, vai no tā būtu kāds labums?
To nevar izslēgt. Tagad viņi nevar izdarīt neko.
Klod, varbūt liec viņus mierā.
Tev nevajadzēja ievadīt to kodu, ko viņa iedeva.
Tev nevajadzēja izlaist viņu no ēkas.
Es tikai centos apturēt Lībijas teroristus no plosīšanās pa galvaspilsētu.
Viņa gribēja, lai tu viņu atlaid.
Ko tu runā? Viņa bija pārbijusies.
Man viņa bija jāpārliecina.
Kad Hou deva viņai pieeju datubāzei,
viņa nozaga tavu lietu, Klod.
Viņa tevi apspēlēja. Bija sagatavots tavs profils. Tevi ievilināja lamatās.
Jūs un es, brāl.
Jums nebija izredžu.
Viņa ir es, bet sieviete. Tāpēc viņā iemīlējos.
Tā. Labas ziņas, sliktas ziņas.
Ir iespēja novērst to, ko viņi ir izdarījuši…
- Lieliski. - …bet tikai, kad beigsies laika atskaite.
Man tiešām kauns par tevi.
- Kungs! - Jā?
Uz pirmās līnijas - Lībijas vēstnieks.
Nu tad beidzot! Es viņam zvanīju pirms vairākām stundām.
Paldies.
- Vēstniek! - Vīlana kungs!
Lībijas valdības vārdā es patiesi atvainojos.
Es tikko uzzināju, ka drošības dienesta disidentu grupa
ir atbildīga par briesmīgajiem notikumiem,
kas risinās pēdējās dienās.
Jā. Esmu drošs: varam paļauties,
ka darīsiet visu iespējamo, lai palīdzētu viņus atrast.
Ar vienu no viņiem varat runāt tūlīt.
Ko, lūdzu?
Šī ir trauslā jaunā sieviete, ar kuru runājāt iepriekš.
Atceraties? Jums bija taisnība.
Esmu stiprāka, nekā domāju,
ar tādām spēka rezervēm, par kurām pat nenojautu.
Kas tu patiesībā esi?
Cilvēks, kas uzaudzis valstī, kuru izpostīja jūsu augstprātīgā iejaukšanās.
Uz daudziem gadiem atstājāt mūs šausmās.
Nekas nevar attaisnot to, ka noslepkavojāt 11 cilvēkus.
Man jārunā ar kādu, kam ir ietekme.
Iedomājies? Tu runā ar MI5 vadītāju.
Jā, zinu. Jūs to vairākkārt teicāt, kad biju trīcoša meitene,
uz kuru centāties atstāt iespaidu.
Un pēc tam mēs uzkārām jūsu datorsistēmu
un pazemojām jūs kā vadītāju.
Jā, laikam var teikt, ka padarījām ienaidniekus aklus.
Iedodiet Daienu Taverneru!
Tavernera.
Ja neizpildīsiet mūsu prasības,
kad laika atskaite uz jūsu ekrāniem beigsies,
destabilizācijas stratēģijas pēdējais posms -
tās stratēģijas, kuru jūs radījāt un īstenojāt daudzās savās kolonijās, -
tiks īstenots.
Kādas ir jūsu prasības?
100 miljoni mārciņu.
Kompensācija par gadiem ilgi zaudētiem ieņēmumiem no naftas.
Jāpārskaita uz Kaimanu Salu trastu Albion Holdings.
Tā ir tikai kripata no tā, ko esat mums parādā.
Piezvaniet, kad nauda būs sagatavota.
Atslābstiet! Kad mums samaksās, jūs izlaidīs.
Atā!
Viņi grib 100 miljonus pirms laika atskaites beigām,
citādi izpildīs atlikušo plāna punktu.
Kāds ir plāna pēdējais punkts?
Uzbrukt dievnamam.
Skaidrs. Bet ir svētdienas rīts.
Ak tu debestiņ! Kā lai viņu atrodam?
PĒC MIKA HERONA GRĀMATAS LONDON RULES MOTĪVIEM
KLODS MĀRTINS VĪLANS
IESAISTĪŠANĀS INTERVENCĒ LĪBIJĀ
Daiena!
Mēs pazaudējām Taru.
Tu zināji, ka viņa Vīlanu apspēlēs, ja?
Man bija tādas aizdomas,
kas apstiprinājās, kad izlasīju viņa lietu.
Viņa psiholoģiskais profils brēc: "Tēta-glābēja komplekss."
Es būtu tev piezvanījis, bet nodomāju, ka tev patiks noskatīties,
kā viņš pataisa sevi par pilnīgu muļķi.
Vai prasības viņi jau izteica?
Viņa tikko piezvanīja no vēstniecības.
Droša izbraukšana un 100 miljoni par negūtajiem naftas ieņēmumiem.
Par mūsu rīcību sava taisnība viņiem varētu būt,
bet lielāko daļu naftas naudas viņi iebāza kabatā
un par atlikumu apspieda savus cilvēkus.
Viņi uzkāra mūsu sistēmas un deva stundu laika, kas beigsies 10.06.
Citādi viņi uzbruks dievnamam.
Svētdienas rīts.
Laiku ir pratuši izvēlēties.
Laikam jau jums būs jāmaksā.
Kundze!
Londonā ir apmēram 2000 baznīcu.
Ja pieskaitām mošejas, sinagogas, tempļus un daudzticību centrus,
ir vairāk nekā 5000 iespējamo mērķu.
Jā, bet musulmaņi nepielūdz svētdienā.
Es domāju pareizi, vai ne?
Nu, esmu sikhs.
Pieņemsim, ka runa ir par baznīcām, ja?
Par augstvērtīgiem mērķiem - Svētā Pāvila katedrāli, Vestminsteras abatiju.
Tās jau tiek sargātas.
Ja metīsimies glābt Pāvila katedrāli un uzbrukums notiks citur,
izskatīsies, ka esam aizsargājuši objektus, nevis cilvēkus.
Labi. Liksim visas slēgt.
Un kā mēs panāksim, lai cilvēki netuvojas nevienai Londonas baznīcai
nākamajās 40 minūtēs? Būs absolūts haoss.
Piesaistīsim policiju.
Mums nav tik daudz apbruņotu policistu.
Labi, tad piesaistīsim armiju.
40 minūtēs?
Kundze, Valsts kase ir pārbaudījusi
Kaimanu Salu trastu, kur jāpārskaita nauda.
Tas saistīts ar šo uzņēmumu.
Ak kungs! Skaidrs. Vediet viņu šurp!
- Viņš jau brauc. - Ievediet neuzkrītoši!
Atvaino! Kāpēc pārbaudām, kur jāpārskaita nauda? Mēs nemaksāsim.
Domāju - šāda iespēja jāpatur prātā.
Tev tūlīt jāzvana premjerministram. Jāsaņem atļauja.
Jāpakļaujas iebiedēšanai? Viņš negribēs par to dzirdēt.
Nu, tad tu dabūsi vēl vienu Ebotsfīldu.
Aizsūti suņus uz Lībijas vēstniecību!
Ja iztiks bez asins izliešanas, eskortēsim viņu un viņas grupu uz lidostu.
Ja tomēr ne, gribu, lai viņi ir gatavi ieņemt to ēku triecienā.
Vai mums nebūtu kaut kas jādara?
Piemēram, jāmēģina atrast tos arābus vai Rodija draudzeni?
Viņa ir Lībijas vēstniecībā.
Ko? Tā bija valsts atbalstīta operācija?
Nē, diez vai.
Viņa tur iespērās tāpēc, ka zina:
mēs nevaram viņu no turienes izvilkt.
VECTĒVS
Vai vectēvs?
Nē. Jā. Kā jūs zināt?
Ja tas būtu saistīts ar darbu, tu būtu atbildējis,
un privātās dzīves tev nav, tātad viņš.
Kā viņam klājas, starp citu?
Ne visai.
Viņš ziņās skatās, kas notiek, bet viņam tas viss mazliet sajūk.
- Neko nesakiet! - Par ko?
Par to, ka viņš apjūk.
Zinu, ka jums bija domstarpības, bet nevajag.
Viņam bija asākais prāts visā ēkā. Pēc manis.
Nu jūs pateiksiet kaut ko šausmīgu.
Kaut ko neizsakāmi zemisku par to,
ka viņš ir apkaunojoša ēna no tā, kas bija agrāk.
Tas man nav jādara. Tu jau to pateici.
- Šis nepalīdz. - Es…
Ko mēs darīsim?
Un nesakiet "neko"!
Te neko nevar darīt.
Tie tipi ir nāvīgi labi un ellīgi nežēlīgi.
Parks nevar aizsargāt katru Londonas baznīcu.
Nu, tad viņiem būs jāsamaksā.
- Un ja nesamaksās? - Tad būs slaktiņš.
Nejaušā Londonas baznīcā?
- Murgi. - Varbūt ne tik nejaušā.
Ir viens dievnams, ko varu iedomāties.
Lai gan tas ienāktu prātā tikai pilnīgam un galīgam psihopātam.
Domājat - viņš zina, kurā?
Velns!
Pag! Kur viņi dodas?
Ebotsfīlda.
Ebotsfīldā jau uzbrukums bija.
Un pēc brīža daudzticību centrā būs piemiņas ceremonija.
Jūs nevarat kaut ko tādu pateikt un tad sēdēt un neko nedarīt.
Es daru. Es nosūtu savus labākos aģentus.
Un tevi.
Vai drīkstu zināt, kāpēc mani atsauca un tad lika gaidīt kāpnēs kā darbiniekam?
Kad tovakar mani apciemoji,
pieminēji neapmierinātu grupu no Lībijas, kas grib kompensāciju
par negūtajiem ieņēmumiem no naftas.
Tagad mums 25 minūšu laikā jāsamaksā 100 miljoni,
lai apturētu Lībijas grupu, kas grib uzbrukt baznīcai.
Par to es neko nezinu.
Tā ir ļoti sašķelta valsts,
un, pēc manas pieredzes, kukuļus tur ņem katrs pretimnācējs.
Tie, ar ko jums darīšana, var būt no pilnīgi citas grupas.
Nauda jāpārskaita uz ārzonas trastu, kura direktors esi tu.
Tādā gadījumā - sūdu būšana - šķiet, tie ir tie paši cilvēki.
Es nekad vairs nestrādāšu Vidējos Austrumos.
Viņiem patīk kaulēties
un ir tendence totāli nojūgties.
Kāpēc viņiem ir tavi dati?
Ir divi konti.
Viens, lai izsniegtu viņiem līdzekļus, kad tie ienāk. Atskaitot manu komisijas maksu.
Šobrīd tajā, protams, nekā nav.
Un otrs?
Pēdējos trīs gadus viņi man ir ieskaitījuši nominālu maksu.
Nesen viņi lika saprast, ka daru par maz,
- tāpēc apmeklēju tevi. - Un ar "nominālu" tu domā…
Kopā ņemot, pāris simtus tūkstošu…
kurus es pienācīgi deklarēšu.
Kāpēc viņi ievelk tur mani? Es izskatīšos briesmīgi.
Tāpēc, ka paņēmi naudu un neko neizdarīji. Viņi grib parādīt,
cik pagrimusi ir šī valsts.
Naudas saņemšana caur bijušo iekšlietu ministru
to parāda ļoti labi.
Kad šis nāks gaismā, mēs visi izskatīsimies briesmīgi.
Premjerministr!
Diemžēl ir maz ticams, ka uzbrukumu izdosies novērst bez maksāšanas.
Nē. Nē, esmu tikpat vīlies, cik jūs.
Divpadsmit minūtes, kungs.
Tavernera mums neatstāja nekādu izvēli.
Viņi to stundu nedeva, lai mēs apturētu nogalināšanu.
Viņi to deva, lai mēs atrastu naudu.
Mēs esam apspēlēti.
Mēs samaksāsim. Bet gribu, lai apsolāt, ka uzbrukums tiks atcelts.
Un es gribu, lai apsolāt, ka ļausiet mums izbraukt no valsts.
Drīz piebrauks mašīnas, kas būs gatavas aizvest jūs uz RAF Nortoltā.
Bet droša izbraukšana būs garantēta tikai tad, ja aizbrauks visa jūsu grupa,
lai nebūtu turpmākas vardarbības.
Un arī - nekas par šo netiks izpausts.
Varu iedomāties, ka jūtaties pazemoti.
Nepatīkami, ne?
Vai mūsu nosacījumiem piekrītat?
Es viņus atsaukšu, un drīz viņi atgriezīsies vēstniecībā.
Ja būs vēl vardarbība, tie vīri mašīnās
jūs uz lidostu nevedīs.
Viņi jūs novāks.
Vardarbības vairs nebūs.
Pārskaitījums atļauts.
SAŅEMTI LĪDZEKĻI SUMMA: 100 000 000
Es redzu.
Viņi samaksāja. Mums izdevās.
Brauciet uz vēstniecību! Viņi mūs izvedīs ārā.
Tu sāc noticēt savai lomai.
Tu esi kaujiniece,
nevis komandiere.
Ko tu runā?
Tas ir beidzies.
Mums ne.
Paklau!
Ja izdarīsiet vēl ko, viņi šo ēku ieņems.
Sagatavojieties!
Viņi samaksāja?
Un?
Kāpēc lai tas mūs apturētu?
Un šis?
Kā ir ar šo?
Gribu, lai viņi samaksā ar asinīm.
Tādām, kādas es redzēju izlietas.
Viņi satrieca mūsu valsti un atgriezās savā dzīvē, atstājot mūs kara šausmās.
Viņiem jāizjūt tādas pašas šausmas.
Varbūt nākamreiz padomās divreiz, pirms iesāks karu un aizies.
- Kur tu sataisījies? - Klau!
Tu izvēlies savu mērķi, es - savējo.
Nevainīgie miruši jau pietiekami.
Pēdējais trieciens jādod tiem, kas izraisīja karu.
Es izliešu tikai vainīgo asinis.
Lai atriebtu savu ģimeni.
Kā ar tevi?
Braucam, brāl!
Nesaprotu, kā tu šādā brīdī vari ēst.
Vai tas ir vegānisks?
Nē, es prasīju ar gaļu.
Jā, bet gaļa būtu spilgti rozā.
Cīsiņmaizēs ir…
Jā, lai būtu!
Ja tu nāktu ārā no tās mājas, cenšoties izvairīties no suņiem,
kurā virzienā tu ietu?
Domā - Tara mēģinās aizbēgt?
Atbildi uz jautājumu!
Pa kreisi. Pa kreisi - pa to šķērsielu.
Tu teici, ka viņiem ļaus izbraukt no valsts,
ja viņa šo uzbrukumu atsauks.
Viņa ir tikai skuķis.
Ne jau viņa to visu diriģē.
Jā, viņas vīriem jau vajadzēja būt atpakaļ.
Nedomāju, ka viņi atgriezīsies.
Domāju, ka viņa tur sēž
un aptver, ka nekad nav bijusi noteicēja pār to psihopātu bandu.
Bet tu teici, ka viņiem samaksās.
Paskaties, ko viņi pēdējās pāris dienās ir sastrādājuši.
Diez vai nauda viņu dusmas apslāpēs.
Nu suņi iet iekšā.
Bet krustugunīs var ciest nevainīgi cilvēki.
Jā. Viņiem lielākas briesmas draud no mūsu šaudīties kārajiem spēkavīriem
nekā no viņas.
Mēs nevaram te vienkārši sēdēt.
- Nu tad ej! - Ko?
Ej un pieklauvē pie durvīm!
Ko? Es?
Vakar tu fiziski uzbruki mēram.
Nesaprotu, kāpēc tā uzvelcies par pieklauvēšanu pie durvīm.
- Vakar man nebija izvēles. - Muļķības!
Tu esi sajūsmā, ka vari piedalīties.
Tas droši vien tev atgādina to uzrāvienu,
ko dabūji, kad kārtīgi pielējies.
Un ko man darīt, kad būšu pieklauvējusi?
Pasaki viņai, lai nāk tev līdzi,
ja vien negrib dabūt lodi galvā.
Neapbruņotu uz ielas viņu nenošaus.
Ja ieies ēkā, tad būs cits stāsts.
Un, kā tu teici,
- var ciest nevainīgi cilvēki. - Laikam jau es tiešām tā pateicu.
Tieši tā. Nekaitīgai vecai dāmai viņi nepievērsīs uzmanību.
Forši.
Atvainojiet! Vēstniecība slēgta.
Nē, nekas. Man ir sarunāts.
- Kundze, jūs nedrīkstat te būt. - Kas jūs esat?
Jā, esmu no MI5. Ielaid!
Ejiet prom no ēkas, lūdzu!
Vai nu ielaid mani, vai ieies vīri ar ieročiem.
Tā, kundze, būs jūs jāaizvāc.
Nu, kā tieši varat palīdzēt?
Tu būsi drošībā, ja tagad ieroci nolaidīsi un nāksi man līdzi.
Kāpēc lai es jums ticētu?
Lielas izvēles tev nav.
Ja apbruņota paliksi te, vari ciest.
Tad atveriet durvis! Nu, atveriet!
Papildini ķīlnieku sarakstu! Kāds tikko iegāja iekšā.
- Uzmanību! - Atpakaļ!
- Nē? - Zemē!
- Nolaid ieroci! - Tu varēji vienkārši nākt man līdzi.
- Nolaid ieroci! - Un ko? Atpakaļ uz Parku?
Kāpēc lai es to gribētu?
Nolaid ieroci!
Es teicu atkāpties!
- Apstājies! - Tevi nogalinās.
- Nolaid ieroci! Tūlīt! - Es šaušu!
Es nejokoju - šaušu.
Nolaid ieroci!
Dežavū.
Nu, rokas augšā! Augšā - uz galvas.
Beidz! Nebēdā!
Es labāk ietu cietumā nekā uz randiņu ar Rodiju Hou.
Ej galīgi!
Lima, golf 5-7 kontrolei. Aizdomās turētā arestēta.
Tūlīt aizvedīsim. Beidzu.
Tu zināji, ka tā notiks, ja?
Jā.
Un, kā jau teicu, viņa ir tikai skuķis.
Viņa nebūtu tevi nošāvusi.
Nu, tā nelikās.
Nāc!
Uzsaukšu tev limonādi.
Tā tevi nomierinās.
Ies bojā vairāk nekā pirmajā uzbrukumā.
Ies bojā visi.
Stunda gandrīz pagājusi. Viņi jādabū laukā.
Jā, bet mierīgi. Mēs negribam paniku.
Viņi varētu būt jau iekšā, saģērbušies kā sērotāji.
Tā darītu es.
Man joprojām nav pistoles.
Neuztraucies! Mums ir.
Kā tas Gimbolam palīdzēja?
Līdz uzcelsim Jeruzalemi
Anglijas zaļajā, jaukajā zemē
Viljams Bleiks šos apsolījuma vārdus uzrakstīja pirms vairāk nekā 200 gadiem,
bet tie iedvesmo un mierina vēl šodien.
Bet mūsdienīgāku atziņu,
kas varētu mierināt mūsu jaunos sērotājus,
sniedz Dominika Toreto vārdi filmā Ātrs un bez žēlastības 7:
"Mēdz teikt, ka dzīvot to sirdīs, kurus atstājam aiz sevis, nozīmē nemirt."
Šīs abas gudrības, kuras šķir gadsimti, man māca:
kaut arī šodien Londona vēl nav londišķīga,
tā būs londišķīga rīt, ja virzīsim…
Jā, tā. Visi augšā!
Jums jāpamet šī ēka, cik ātri vien iespējams, lūdzu.
- Kas notiek? - Atvainojiet! MI5. Man nav…
- Parādīsi viņam žetonu? - Atpakaļ!
Jā, varbūt vispirms varēji pavest viņus malā.
Uzmanību! Ir saņemta informācija,
ka jums visiem tagad labāk doties prom.
Tāpēc, lūdzu, dariet tā, sākot no aizmugures.
Nekrītiet panikā! Tikai lēni, droši pametiet šo ēku!
Visi, nu! Lūdzu! Aiziet!
Nopietni - tūlīt. Ārā!
Visi, nu taču! Aiziet! Lūdzu!
Kur, ellē, palika "mierīgi"?
Paga! Kas te tagad notiek? Tikko biju sācis sēru runu.
Piedošanu, kungs! Zinu, bet jums tūlīt no šīs ēkas jāiet ārā.
- Pa, pa! Labi. - Paga! Ugunsgrēks?
- Nē, nav. - Tad kāpēc viņš ieslēdza trauksmi?
- Labs jautājums. - Ir draudi drošībai.
- Ir informācija par draudiem drošībai. - Kādiem draudiem?
Lībijas aģenti izspiež no valdības 100 miljonus mārciņu.
Es jūs nedzirdu.
Atvainojiet! Vai kāds izslēgs to mēslu, lūdzu?
Pēc mazāk nekā minūtes mums jāsamaksā 100 miljoni mārciņu,
citādi notiks uzbrukums dievnamam.
Ir pamats uzskatīt, ka tas varētu būt šis. Lūdzu, ticiet…
Paldies dievam. Jūs sapratāt?
Jā. Jums ir iemesls uzskatīt, ka te var uzbrukt.
- Jā, lūdzu, iesim prom! - Bet droši jūs to nezināt?
Informācija nekad nav 100 % droša, kungs.
Uz cik procentiem jūs to novērtētu?
- Tas ir svarīgi? - Jā, esmu Londonas mērs.
Ja ir iespējams uzbrukums,
- mani vajadzēja informēt. - Nu…
VECTĒVS
Velns! Ne tagad.
Nav īstais brīdis strīdēties par protokolu.
- Piezvani Vīlanam! - Nopietni! Viņam jāiet prom tūlīt.
Varam apšaut viņus ārā.
Mērs vēl ir te.
Iepriekš man neizdevās viņu novākt.
- Nošausim viņu pirmo! - Labi.
Novērs apsargu uzmanību!
- Kā tevi sauc? - Mani…
- Rivers Kārtraits. - Rivers?
Jā.
Klod, esmu te ar Riveru Kārtraitu,
kurš ievēlās piemiņas ceremonijā, vervelējot par Lībijas arābu uzbrukumu,
par ko mani aģenti neko nezina.
Skaidrs.
Nu, pirmām kārtām, es par to atvainojos, Zafar. Atvainojos.
Tev būtu vajadzējis saņemt par to informāciju,
bet - mūsu aizstāvībai - situācija attīstās ļoti strauji.
- Jā. - Te bija paredzēts uzbrukums?
- Jā. Bija. - Kuš!
Mums tiešām nebija informācijas,
ka tu būtu īpaši apdraudēts.
Protams, ja tāda informācija būtu, tad…
- mēs būtu iejaukušies. - Acumirkli!
Jūs taču iejaucāties. Es stāvu ar baru tavu aģentu.
Vai tu, lūdzu, neiedotu man Kārtraitu?
Grib runāt ar tevi.
- Kungs? - Ko, pie velna, tu dari?
Mēs domājām, ka uzbrukums notiks Ebotsfīldā.
Mēs viņiem samaksājām.
Nekur nekāda uzbrukuma nebūs. Ebotsfīldā jau nu noteikti ne.
Ārā!
Vai iepriekš vispār esi šāvis?
Tev bija labāks leņķis.
Jums viss kārtībā?
Velns!
- Cik tev vēl ir? - Pietiek.
Velns!
Dodiet viņam, ko viņš grib. Nolāpīts! Dodiet, ko grib.
Gribu tikt ārā no valsts.
- Darījums vēl spēkā. - Kāds?
Ar MI5. Droša izbraukšana.
Smejies? Drošu izbraukšanu tu nedabūsi.
Tu vienošanos pārkāpi, kad atklāji uguni.
- Nesaki to viņam! - Es nemelošu.
Labāk būtu melojis!
Izlaidiet mani, citādi nošaušu mēru.
- Nē, tas nenotiks. - Jā, citādi viņu nošaus.
Netēmē viņam uz kaklu! Jau noskaidrojām, ka šauj sūdīgi.
Ir arī citas daļas, kur mērķēt.
Es no šejienes iziešu un ņemšu viņu līdzi.
- Nē, nevaram to pieļaut. - Jā, ej!
Vai beigsi runāt man pretī?
Jā, beigšu, ja pārtrauksi eskalēt bīstamu situāciju.
- Es to kontrolēju. Zinu, ko daru. - Mums ir trakais,
kas mērķē uz ķīlnieku. Lai viņš dara, ko grib.
Redzi, tāpēc tu nekad netiksi ārā no Muklāja.
Velns!
No kurienes tu uzradies?
Es viņam pietuvojos ļoti klusi.
Jūs abi izlikāties, ka strīdaties, lai viņu piesegtu.
Saprotu. Nu es saprotu.
Velns!
Jā.
Tas ir netipiski, jā.
Bet dažreiz ir jādomā radoši.
Vai ne?
Jā.
Par visu Lībijas grupu ir skaidrs.
Divi tika nošauti Ebotsfīldā, un Lems aizturēja Taru.
Ko viņš tur darīja?
Nezinu, kundze.
Mēs samaksājam, un viņi tomēr uzbrūk. Kāds ārprāts!
Jums nebija izvēles.
Kad viss tiks izanalizēts, jūs attaisnos, kundze.
Stāsies spēkā Londonas noteikumi.
Londonas noteikumi?
Ja tu būtu no Dienesta, zinātu.
Maskavas noteikumi - uzmani muguru! Londonas noteikumi - piesedz pakaļu!
PĪTERS DŽADS
Klod Vīlan, te Pīters Džads.
Šķiet, mums abiem ir sabiedrisko attiecību problēma,
ko rada mūsu saikne ar pagājušās nedēļas notikumiem.
Vai drīkstu piedāvāt abpusēji izdevīgu risinājumu?
Čaviņa! Tas esmu es - Rivers.
Manu zēn!
- Jūties labi? - Tu esi te.
Jā.
Esmu tik priecīgs!
Es arī. Jā.
Atvaino par to telefona zvanu pagājšnakt.
Diez vai pateicu ko sakarīgu.
- Nekas. - Droši vien nepalīdzēju.
Nekas.
Kas tie bija? Krieveļi ķērušies pie vecajiem trikiem?
Nē…
Tā bija Lībija.
Lībija.
Tas bija haoss.
Jā.
Domāju - tieši to viņi gribēja izraisīt. Lai mēs samaksātu izpirkumu.
Un tas izdevās, jo…
Nu, mēs viņiem samaksājām, bet viņi tomēr uzbruka.
Izskatās kā pilnīgs haoss,
bet, ja seko līdzi, var ieraudzīt sistēmu.
- Jā. - Man patīk izsekot individuāli.
Lībijas arābus?
Ko?
Bites.
Čaklās bitītes.
Bites.
Bitēm ir spēcīga darba ētika.
Dzēliens astē.
Tieši to es naktī centos atcerēties.
Es zaudēju prātu.
- Nerakstītais likums. - Kāds tad?
Destabilizācija.
Jā, redzi, ja mums bija darīšana ar grūti uzveicamiem tipiem, mēs…
mēs uzbrukām, kad viņiem likās, ka viss jau ir galā.
To mēs saucam par dzēlienu astē.
- Lai zina, kas ir noteicējs. - Jā.
Nu, tāpēc viņi vienalga uzbruka. Jā.
Ne vienmēr mēs rīkojāmies labi, River.
Saproti?
Bet dažas no tām kolonijām bez iejaukšanās būtu kļuvušas sarkanas.
Tomēr jūs visus noķērāt.
Esmu tik priecīgs, ka atbrauci.
Tev jāpasaka, ko gribi dzimšanas dienā.
Zinu, ka tā ir tālu, bet uz veikaliem aizbraukt nevaru
un nevaru arī strādāt ar datoru, ko man iedevi.
Ja es tiktu uz banku, iedotu tev naudu.
Man jāpiezvana.
Jā, protams.
Būs dzēliens astē.
Nu, viņi to jau izdarīja, kad uzbruka daudzticību centram.
Tāpēc, ja nepateiksi, ka nu viņi ir sasodīti zombiji,
diez vai no šī zvana ir jēga.
Šērlijai ir bilde ar trim zābaku pāriem furgona aizmugurē,
tātad, ieskaitot šoferi, ir četri vīri, pareizi?
Jūs ar Šērliju vienu novācāt pēc uzbrukuma Rodijam,
un Ebotsfīldā mēs novācām divus.
Tātad viens vēl ir dzīvs.
- Lem! - Jā, es klausos.
Tiekoties ar Hou, viņai bija arī jādabū kāda lieta.
Es to izlasīju.
Kurš, tavuprāt, ir pelnījis lielāku sodu nekā pilnīgs pazemojums?
Tas bija diezgan labi.
Jā, nopurināju putekļus.
Atbrīvojos no šodienas stresa.
Un zini, ko darīšu vakarā?
Kārtīgi sevi pacienāšu.
Atkorķēšu jauku pudeli Chalk Hills.
Tev ir kādi plāni, Džim?
Džim?
Džim, vai tu…
Nu velns!
Velns!
Atvaino, Džim!
Nu taču!
Ko?
VIEDATSLĒGA NAV ATRASTA
Kur ir atslēga? Kur, pie velna, ir atslēga?
Te Klods Vīlans.
Kas? Pirmais numurs.
- Esmu pirmais numurs, stulbeni. - Nomet!
Vai zini, kas esmu?
- Nē. - Esmu cilvēks, kas ir cietis.
Tāpēc ka tu noklikšķināji taustiņu.
Man tiešām nav ne jausmas, par ko tu runā. Es…
Zlitāna, 2011. gads.
Skaidrs. Jā.
Tu atstāji mūs gangsteriem un kaujiniekiem un pret viņiem neapbruņoji.
Paklau, man tikai maksāja, lai izsaku viedokli. Tas viss. Tas…
Tavs ilgtermiņa prognozētāja viedoklis
bija tāds, ka ieguldīt Lībijā nav vērts.
Jo, vai nu tā stāvēs, vai kritīs,
tas neietekmēs Apvienotās Karalistes drošību.
Tavs viedoklis…
Tavs viedoklis kļuva par politiku.
Kā tas viedoklis izskatās tagad?
Ne visai.
Paklausies!
Tu acīmredzami esi satraukts.
Bet es…
Es…
Lūdzu!
Padomā par manu…
- Padomā par manu sievu! - Es domāju.
Viņa jutīsies, kā jutos es.
- Vismaz viņai būs, ko apglabāt. - Atpakaļ, Pip!
Es savu tēvu neatradu.
Nu gan, Pip!
Atvainojiet!
Viņš ir ļoti draudzīgs…
Ak dievs!
Velns!
Viņš ir beigts?
Jā, es savu darbu protu.
Labi, ka tā.
Bļāviens!
Labi pastrādāts.
Kā tu mani atradi?
Devos uz jūsu mājām, un sieva teica, ka te skrienat.
- Tu satiki manu sievu? - Jā.
Jā, un ko viņa teica?
- Ka jūs te skrienat. - Jā.
Jā. Paklau, paldies. Paldies.
Jep.
Vispār panāc! Paldies.
Paldies. Liels paldies.
Es to neaizmirsīšu.
Zini, man tikai…
Man tiešām vajag iedzert.
Ir zināmas jaunas detaļas par vakardienas apšaudi Primrouzhilā.
Policija šāvēja identitāti nav izpaudusi, bet, domājams,
saistības ar narkotikām nav.
Viņš gaida jūsu kabinetā.
Tāpēc esmu te.
Viņš ir pirmais numurs, Lem.
Un Muklājam šī ir liela uzvara. Gribat viņu nokaitināt un to zaudēt?
Tu sniedz man karjeras konsultāciju?
To darbu, ar ko tu spēlējies, es tiešām esmu darījis.
Tikai saku.
Es tomēr izglābu viņam dzīvību.
- Un? - Tā ir izdevība.
- Kam? - Visiem.
Tu domā, ka atgriezīsies Parkā, ja?
Augstā debess!
Jūs mani te negribat, un es te būt negribu.
Der mums abiem.
Tu vari aiziet jebkurā brīdī. Tāda jau ir Muklāja būtība.
Nezinu, kā neesi to sapratis.
No Dienesta es prom neiešu.
Bet man nebūtu jābūt Muklājā.
Jo es tiešām esmu sasodīti labs.
Un jūs to zināt.
Zini, tevi nebeidz nost cerība, Kārtrait.
Tevi beidz nost tas, ka zini, ka tevi beidz nost cerība.
- Bepe, viņš samaksās. - Es samaksāšu, un jūs viņam paprasīsiet?
Ja par to būs runa.
Te Luīza. Atstājiet ziņu!
Sveika! Te es.
Zinu, ka man jāļauj tev uzelpot, bet…
Patiesībā man nav neviena cita, kam zvanīt.
Jo…
Nu, izskatās, ka Muklāju pametīšu arī es.
Sveiki! Nezināju, ka esat te.
Zinājāt gan.
Jā, zināju.
Mums vajadzētu salabot to sasodīto liftu.
- Jūs par to priecājaties, ja? - Ne sevišķi.
Bet turpiniet! Pasakiet, ko gribējāt. Pieņemu, ka gatavojāties.
Jūs trenējaties pie spoguļa,
vai jums ir grūti skatīties sev acīs?
Atvainojiet Vai jūs varētu ne…
Vai jūs varētu to te nedarīt, lūdzu?
Galu galā, šis ir MI5 īpašums.
Piekāst MI5! Mana miga - mani noteikumi.
Jā, runājot par to…
Baidos, ka vairs ne.
Tiešām?
Jūsu migas, kā to nosaucāt, vairs nav.
Iegājusi pagātnē. Burtiski.
Ir zināms, ka jums ļāva vadīt šo vietu aiz žēlastības
par to…
Nu, par to, ko Dienesta labā esat paveicis.
Bet, ziniet, ir taču robežas. Ir taču limiti.
Un zinām, ka esat pārsniedzis tos abus.
Jūs taču atceraties vakardienu, ko?
Kad viens no manējiem izglāba jums dzīvību.
Es sāku nožēlot, ka viņu informēju.
- Jā. Mana dzīvība bija briesmās… - Un…
- …jo cits jūsu noziedzīgās ko… - Un vēl kas no to lietu saraksta,
kuras Muklājs nav salaidis dēlī,
kas visā visumā gan ir diezgan īss,
ir tas, ka es noķēru liktenīgo sievieti,
kura stāvēja aiz šīsnedēļas asinspirts un haosa,
un jūsu lempjiem nebija jāsāk apšaude vēstniecībā.
Bet laikam jau tas ir tāpēc, ja?
Jā, jūs gribat norakt faktu, ka viņa…
pamirkšķināja acis un jūs ļāvāt viņai iziet no ēkas
un vienlaikus uzkārt MI5 lieldatoru.
Ziniet, jocīgi. Es…
Es to redzu pilnīgi citādi.
Jā, bez šaubām.
Jā, es minēšu.
Džads varēs paturēt komisijas maksu no 100 miljoniem, ja pateiks, ka viņš…
viņš ir brīdinājis mani par Lībijas grupas un Taras saikni ar Hou
un es neko nedarīju.
Jā, jūs visu vainu uzvelsiet Muklājam un varēsiet paturēt amatu.
Jā?
Šahs un mats.
Jā. Nu, izskatās, ka esmu pakaļā.
Ziniet, man nepatīk lietot to vārdu, bet jā - esat pakaļā.
Pilnīgā pakaļā.
Pakaļā. Izņemot Kārtraitu, jo viņš, kā jūtu, ir cerīgs
- un ir pelnījis vēl vienu iespēju. - Viņš to tāpat sačakarēs.
Tā. Nu, es iziešu pats, ja?
Starp citu, vēlāk šurp atbrauks grupa,
lai te visu iztīrītu.
Aiz jums paliks liela šmuce.
Bet tās vairs nebūs.
Ja jebkurš no jums vēl turpinās lekties,
es parūpēšos, lai drošības dienests iznīcina jūs
un jūsu nolādētās karjeras publiski.
Atvainojos - kas tas bija?
Kas bija kas?
Tas… Es dzirdēju…
Ā, tas.
Jā. Tas bijāt jūs, draudot politiķim, dažas stundas pirms viņš tika nogalināts.
Atskaņošu arī pārējo, ja gribat,
kur viņa sieva runā par to, ka uzvedaties kā cukurtētiņš,
un jūs šantažējat vīru par viņa turku tēti.
Ja nu jums piemirsies.
Nu, tā varētu būt.
Jums bija aizņemta nedēļa.
Zināt ko? Es…
Es droši vien mazliet pārsteidzos, vai ne?
Kad teicu "šahs un mats", tas drīzāk bija "šahs", vai ne?
Ziniet, es izdaru gājienu, un jūs izdarāt…
Ko jūs gribat?
Es gribu to pašu, ko vienmēr.
Lai man liek pilnīgu mieru.
Labi.
Muklājs paliks.
Un arī Mollija Dorana.
Man Mollija patīk. Tik jautra!
- Tas nebija mans lēmums. - Un Hou atgriezīsies.
Hou? Tas puisis ir absolūts kaitēklis.
- Nekādā gadījumā. - Hou atgriezīsies!
Vienīgi viņš tiek galā ar manu ēdiena piegādes kontu.
Labi. Ja viņš… Nuja, jā. Jā.
Tad kam jūs to visu iesakāt piekarināt?
Nu, mēs to uzvelsim tam nolāpītajam nejēgam, kurš ir pelnījis aiziet.
- Jums. - Man?
Nē. Nu nē. Nē.
Nē, nē. Es nekur neiešu.
Bet jūs tomēr samaksājāt izsaukuma meitenei,
kuru, starp citu, arī kniebāt.
Ja pēc stundas nebūsiet atkāpies no amata,
es šo nosūtīšu visiem štrunta skribentiem, ko pazīstu no saviem plītēšanas laikiem.
Tas nodarīs neizsakāmu kaitējumu Dienestam, un jūs to zināt.
It kā mani tas uztrauktu!
Paskat, ko Dienests ir nodarījis man.
Jā, un izejot atstājiet durvis vaļā!
Man patīk caurvējš.
Mēs noteikti vēl tiksimies.
Šaubos gan.
Es prostitūtas neizmantoju.
Viņa nebija prostitūta.
Nebija. Tas bija…
Viņa nebija… Ak vai!
Es nesaprotu, kur visi to rauj.
Viņa bi… Tas bija…
Viņa bija eskorta meitene.
Rodijs Hou atgriežas pie tevis.
Kārtraitu es neņemšu.
Jā, nekas.
Man tāpat ir pamaz cilvēku.
Gribi viņu paturēt?
Neko nevar zināt.
Man varētu vajadzēt jaunu aknu.
Lai nu kā, tas biju es, kas izštukoja, ka mērķis ir Vīlans.
Nesaki, ka Parkā gribi atgriezties tu.
Ej galīgi!
Nu, kaut arī ir jauki papļāpāt, es tagad pārvācos uz citu kabinetu, tāpēc…
Nu, kad esi pirmais numurs,
cerams, neaizmirsīsi mazos cilvēkus.
Vari vienmēr ienākt uz kafiju un papļāpāt.
Vai es saklausu sarkasmu?
Pilnīgi noteikti.
Negribu vairs dzirdēt neko ne no tevis, ne cita Parka darbinieka.
Tas der mums abiem, Džekson.
NĀKAMAJĀ SEZONĀ
Vai reiz aizvāksies?
Prieks redzēt arī tevi.
Viņa tētis nozaga failu,
kurā ir lēno zirgu vārdi.
Nu viņš ir beigts un manus aģentus medī.
Muklājs ir pilnīgi pazudis.
Mēs vairs nepastāvam.
Tev bija noplūde, ar kādu lepotos pat Džūljens Asanžs.
Mūsu drošība…
šajās rokās.
- Mums beidzas laiks. - Ko?
Tā ir asinspirts.
- Ja jums ir nepatikšanas… - Kā uzdrīksties?
- Esmu tāds cilvēks… - Ko tu iedomājies?
…kas kādam sačakarēs dienu.
Ko tu te dari?
Kārtoju darīšanas.
Jāatbild ir visiem, Daiena.
Visiem.
Mums jānoskaidro pieci E.
Kurš, ellē? Kas, ellē? Kur, ellē? Un kāpēc, ellē?
Iznāk četri.
Ejiet ellē! Tagad pieci.
Nu! Ejiet taču!
Tulkojusi Inguna Puķīte