Hvorfor er systemet så længe om at virke igen?
- Det kan være så meget. - Det lyder opgivende.
Vi skulle jo være topsikre. Jeg har tre spørgsmål.
Hvordan, hvorfor og hvad fanden? Svarene har jeg ikke.
Der vil rulle hoveder.
Fuck.
Tæller den ned?
Det skete bare. Vi aner ikke hvorfor. Ret slapt svaret.
Eller intet svar.
Hvad med noget antivirusprogram,
I kan køre, eller en fejlrettelse af en art?
At lire tilfældige fraser af, du så i en e-mail, hjælper ikke.
Tak.
Okay, Duncan. Hvad med at genstarte?
- Altså slukke og tænde igen? - Nej da!
Medmindre det virker. Er det et forsøg værd?
Vi kan ikke slukke. Ingen kan gøre noget.
Skal vi give dem arbejdsro?
- Du skulle ikke have indtastet koden. - Du skulle ikke have lukket hende ind.
Jeg ville stoppe libyske terrorister, så de ikke smadrede hele byen.
Hun ville have, du lod hende tage afsted.
Hvad fabler du om? Hun var rædselsslagen.
Jeg måtte overtale hende…
Da Ho gav hende adgang til databasen, stjal hun din fil, Claude.
Hun snød dig. Du blev profileret og snydt af en lokkedue.
Så er vi to. Du havde ikke en chance.
Mit kvindelige modstykke. Sådan scorede hun mig.
Okay, godt nyt og skidt nyt.
Man kan godt gendanne, hvad de gjorde…
- Godt. - …men først efter nedtællingen.
Jeg er flov på dine vegne.
- Undskyld. - Ja?
Libyens ambassadør er i telefonen.
Det var på tide. Jeg ringede for flere timer siden.
Tak.
Mange tak.
- Ambassadør. - Mr. Whelan.
Jeg undskylder inderligt på den libyske regering vegne.
Jeg har netop hørt, at nogle separatistiske sikkerhedsagenter
står bag de frygtelige hændelser de sidste par dage.
Og vi kan sikkert stole på, at I gør jeres yderste for at finde dem.
- Du kan tale med en af dem nu. - Hvabehar?
Det er den sårbare unge dame, du talte med før.
Husker du mig? Du havde ret. Jeg er stærkere, end jeg troede.
Jeg har faktisk en styrke, jeg slet ikke var klar over.
Hvem fanden er du?
En, der voksede op i et land, som jeres arrogante indblanding ødelagde.
I kostede os flere års rædsler.
Intet retfærdiggør, at I dræbte 11 mennesker.
- Jeg skal tale med en, der bestemmer. - Du taler med chefen for MI5.
Det er jeg klar over.
Det sagde du, da jeg var en skælvende pige, du ville imponere.
Og siden da har vi lukket jeres computersystem
og ydmyget jeres ledelse.
Man kan vel sige, vi har blændet fjenden. Lad mig tale med Diana Taverner.
Taverner.
Har I ikke føjet vores krav, når nedtællingen er slut,
vil sidste del af destabiliseringsstrategien…
Du ved, den, I skabte og udøvede mod mange af kolonierne…
- Sidste del effektueres. - Hvad er kravene?
100 millioner pund.
Erstatning for flere års tabt oliefortjeneste.
Indbetal dem til Albion Holdings på Caymanøerne.
Det er en brøkdel af, hvad I skylder.
Ring, når I er klar.
Rolig. Du kommer ud, når de betaler.
Farvel.
De vil have 100 millioner, før uret har talt ned.
Ellers gennemfører de resten af strategien.
- Hvad er det sidste i strategien? - Angrib et helligt sted.
Javel. Men det er søndag morgen.
Kors i røven. Hvordan finder vi hende?
BASERET PÅ BOGEN LONDONREGLER AF MICK HERRON
INVOLVERET I LIBYSK SAG
Diana.
Tara er væk.
- Du vidste, hun ville snyde Whelan, ikke? - Jeg mistænkte det.
Og fik det bekræftet, da jeg læste hans fil.
Hans psykologiske profil skriger "far/frelser"-kompleks.
Jeg ville have ringet, men tænkte, du nød at se ham
gøre sig selv fuldstændig til grin.
Kender vi kravene?
Hun ringede fra ambassaden.
Frit lejde og 100 millioner i tabt oliefortjeneste.
De tager ikke fejl i, at vi skylder dem, men de tog selv de fleste af oliepengene
og brugte resten på at undertrykke folket.
De har crashet IT-systemerne og givet os en time til kl. 10:06.
- Ellers angriber de et helligt sted. - Søndag morgen…
Det er godt tilrettelagt.
Så må du nok bare hoste op med pengene.
Undskyld.
Der er 2.000 kirker i London.
Tæller vi moskeer, synagoger, templer og troscentre med
er der over 5.000 potentielle mål.
Ja, men muslimer går ikke i moske om søndagen.
- Det er korrekt, ikke? - Jeg er altså sikh.
Lad os formode, at det er kirker.
Vigtige mål kan være St. Paul's, Westminster Abbey.
De er allerede beskyttet.
Satser vi alt på St. Paul's, og de angriber et andet sted,
ser det ud, som om vi beskytter bygninger frem for folk.
Så lukker vi dem alle.
Hvordan får vi så folk til at holde sig fra kirkerne
de næste 40 minutter? Det vil udløse kaos.
Underret politiet.
- Vi har ikke nok bevæbnet mandskab. - Jamen så tilkald hæren.
På 40 minutter?
Finansministeriet har bekræftet,
at trusten på Caymanøerne er knyttet til det her selskab.
Hold da kæft. Okay, hent ham.
- Han er på vej. - Gem ham godt.
Er det vigtigt, hvor pengene skal hen? Vi betaler ikke.
Vi bør have muligheden.
Underret statsministeren. Få det godkendt.
Og give efter for terror? Den sluger han ikke.
Så sker det samme som med Abbotsfield.
Send vagthundene til ambassaden.
Kan det ordnes fredeligt, eskorterer vi hende og hendes folk til lufthavnen.
Ellers skal vagthundene storme ambassaden.
Skal vi ikke gøre noget?
Måske prøve at finde libyerne eller Roddys kæreste?
Hun er på ambassaden.
- Var det hele statsgodkendt? - Nej, det tvivler jeg på.
Hun trængte ind, fordi hun ved, vi ikke kan hente hende.
MORFAR
Er det morfar?
Nej. Ja. Eller hvordan vidste du det?
Havde det betydning for arbejdet… havde du taget den.
- Og i dit privatliv kender du kun ham. - Hvordan har han det?
Ikke så godt.
Han hørte i nyhederne, hvad der sker, men han roder rundt i det.
- Ti stille. - Hvad?
Sig ikke, han er forvirret, okay?
I to var ikke altid enige, men lad det ligge.
Han var den kvikkeste næstefter mig.
Nu siger du noget frygteligt. Noget virkelig grimt om ham.
- At han er en pinlig skygge af sig selv. - Du siger det jo selv.
- Det hjælper ikke. - Jeg…
Hvad gør vi?
- Og du svarer ikke "intet". - Der er intet, vi kan gøre.
De er skideferme og pissebrutale.
Regent's Park kan ikke beskytte alle Londons kirker.
Så må de hoste op med pengene.
- Og hvis de nægter? - Så bliver der massakre.
Mod en tilfældig kirke i London?
- Hæsligt. - Ikke "tilfældig".
Jeg tror, jeg har et godt bud.
Men det ville kun falde en kæmpe psykopat ind.
Ved han, hvor det er?
Pis.
Vent. Hvor skal de hen?
- Til Abbotsfield. - De har allerede angrebet Abbotsfield.
Og om lidt er der mindehøjtidelighed i troscenteret.
Du kan ikke lukke det pis ud og så bare sidde der.
Jeg gør da noget. Jeg sender mine bedste agenter.
Og dig.
Hvorfor blev jeg tilkaldt,
men skal vente på trappen som en menig ansat?
Da du besøgte mig forleden,
nævnte du en gruppe libyere, der ville kompenseres for tabt oliefortjeneste.
Nu har vi 25 minutter til at punge ud med 100 millioner,
så libyerne ikke angriber en kirke.
Det aner jeg intet om.
Det er et splittet land.
Min beskedne erfaring er, hele slænget er korrupt.
Dem, du er i karambolage med, kan være en helt anden gruppe.
Pengene skal sendes til en trust, hvor du sidder i bestyrelsen.
Jamen, så fuck, shit og pis da. Det er nok de samme.
Jeg handler aldrig med Mellemøsten igen.
De elsker at krejle og har tendens til at gå helt bananas.
- Hvorfor har de dine oplysninger? - Der er to konti.
En til at sende penge til dem, når de lander, minus mit provenu.
Den er tom lige nu.
Og den anden?
De har betalt mig et nominelt gebyr de sidste tre år.
For nylig antydede de, at jeg ikke gjorde nok.
- Så jeg kom til dig. - "Nominelt" betyder…
Et par hundrede tusinde alt i alt. Som jeg nok skal indberette.
Hvorfor involverer de mig? De sværter mig jo til.
Fordi du tog imod pengene og intet gjorde. Nu vil de vise, vores land er korrupt.
Og at få pengene via indenrigsministeren er da et vink med en vognstang.
Når det kommer frem, rammer det os alle.
Statsminister, angrebet kan sikkert ikke afværges uden at betale.
Nej, jeg er også selv skuffet.
Om 12 minutter.
Taverner gav os intet valg.
De gav os ikke en time til at stoppe det, men til at finde pengene.
Vi er udmanøvrerede.
Vi betaler, men angrebet skal afblæses.
Og du lover, at vi har frit lejde til at rejse.
Bilerne kommer om lidt og kører jer til RAF Northolt.
Frit lejde garanteres kun, hvis du og dine folk rejser,
og der ikke er yderligere vold.
Og det her kommer aldrig for en dag.
I er blevet pænt ydmyget, ikke?
Er det ikke ubehageligt?
Er du enig i betingelserne?
Jeg stopper dem. De er snart tilbage på ambassaden.
Er der yderligere vold, kører mændene i bilerne jer ikke i lufthavnen.
De dræber jer i stedet.
Der sker ikke mere vold.
Overførsel godkendt.
MODTAGET BELØB: 100.000.000
Det kan jeg se.
De betalte. Vi gjorde det.
Kom hen på ambassaden, så flyver de os væk herfra.
Du er ved at tro på din rolle. Du er rekrut.
Du udstikker ikke ordrer.
Hvad mener du? Det er slut.
Ikke for os.
Hør her.
Gør I andet, stormer de ambassaden.
Gør jer klar.
Betalte de?
Og?
Afholder det da os?
Hvad med det her?
Hvad med det? Hvad?
De skal betale med blod som det blod, jeg så blive udgydt.
De smadrede vores land og overlod os til krigens rædsler.
De skal føle, som vi gjorde.
Så tænker de sig om næste gang frem for at skride fra en krig.
- Hvor fanden skal du hen? - Hør her.
Du valgte dit mål, og jeg vælger mit. Det her har kostet nok uskyldige liv.
Det sidste slag rammer dem, der skabte krigen.
Jeg udgyder kun skyldiges blod.
For at hævne min familie.
Hvad med dig?
Hold dog op.
Hvordan kan du spise nu?
Er det vegansk?
Nej, jeg bad om kød.
Men var det kød, ville det være pink.
Farsbrød har…
Ja, ja, fint.
Kom du ud derfra, og ville du ryste vagthundene af dig…
…hvilken vej gik du så?
Tror du, Tara prøver at flygte?
Svar mig.
Til venstre. Gennem gyden.
Du sagde, de får frit lejde ud af landet, hvis angrebet afblæses.
Hun er ret grøn.
Hun bestemmer da ikke.
Hendes folk burde også være her.
Jeg tror ikke, de kommer.
Hun sidder nok derinde
og indser, hun ikke bestemte over sit psykopatslæng.
Du sagde da, vi betaler.
Men se, hvad de har udrettet de sidste par dage.
Pengene slukker ikke deres hævntørst.
Nu går vagthundene ind.
Og uskyldige kan komme til skade.
Ja, de er i større fare for vores skydeglade muskelaber end for hende.
Vi kan ikke bare sidde her.
- Så smut med dig. - Hvad?
- Bank på døren. - Skal jeg?
I går overfaldt du da borgmesteren.
Hvorfor bliver du så anspændt over at skulle banke på?
I går havde jeg intet valg.
Pis med dig. Du elsker at være midt i det.
Det minder dig nok om suset, du fik, når du drak dig røvvissen.
- Hvad gør jeg, når jeg har banket på? - Bed hende følge med dig.
Medmindre hun vil likvideres.
De skyder hende ikke ubevæbnet på åben gade.
Men det er noget andet inde på ambassaden. Og du sagde det selv…
- Uskyldige kan komme til skade. - Ja, det sagde jeg.
Sådan. De mistænker aldrig en harmløs gammel dame.
Fedt.
- Ambassaden er lukket. - Det er fint. Jeg har en aftale.
- Her må du ikke være. - Hvem er du?
Fra MI5. Luk mig ind.
Træd væk fra bygningen.
- Åbn så, ellers kommer de bevæbnede mænd. - Så må jeg fjerne dig.
Hvordan kan du hjælpe mig?
Du er i sikkerhed, hvis du lægger våbnet og kommer med mig.
- Hvorfor skulle jeg tro på dig? - Du har intet valg.
Bliver du her, gør de dig fortræd.
Så åbn døren. Kom så.
Opdater gidsellisten. Vi har ét til.
- Pas på! - Væk!
- Nej? - Ned.
- Læg væbnet! - Du kunne være gået med mig.
- Læg pistolen! - Og tage med dig til Regent's Park?
Hvorfor dog det?
Læg pistolen!
Hold jer så væk!
- Stop! - De dræber dig.
- Læg pistolen! Nu! - Jeg skyder!
Jeg mener det sgu! Jeg skyder!
Læg pistolen!
Déjà vu.
Hænderne op. Op på hovedet.
Op med humøret.
Fængsel er da bedre end at date Roddy Ho.
Rend mig!
LG57 til Centralen. Vi pågreb mistænkte.
Vi kommer med hende. Skifter.
Du vidste, det ville ske, ikke?
Jo.
Og hun er som sagt ung. Hun ville aldrig skyde dig.
Sådan føltes det ikke.
Kom.
Så giver jeg saftevand.
Mod nerverne.
Flere vil dø end i første angreb.
Alle vil dø.
Tiden er næsten gået. De skal væk.
Roligt og uden panik.
De kan sidde derinde forklædt som pårørende.
- Det ville jeg gøre. - Jeg har stadig ingen pistol.
- Vi har vores. - Ja, og det gik jo glimrende for Gimball.
William Blake skrev løftet for over 200 år siden,
og ordene byder os stadig trøst i dag.
Men noget mere nutidigt, der måske kan trøste de unge blandt de sørgende,
kommer her fra Dominic Toretto i Furious 7.
"Lever man i de efterladtes hjerter, er man ikke død."
Det, jeg tager til mig fra begge citater, er,
at selvom der er 200 år imellem dem, og selvom London ikke er fantastisk i dag,
vil London være det i morgen, hvis vi…
Jeg skal bede alle rejse sig.
I skal forlade bygningen med det samme.
- Hvad nu? - MI5. Jeg har ikke…
- Vis dem dit skilt? - Tilbage.
Tal hellere med dem først.
Vi har modtaget efterretninger, der tyder på, det er bedst, I går nu.
Benyt bagudgangen.
Ingen grund til panik. Forlad bygningen stille og roligt.
Det gælder alle. Nu!
Jeg mener det. Ud!
Kom så ud. Nu!
"Stille og roligt", min bare røv.
Hvad sker der? Jeg holdt jo tale!
Beklager, men vi skal forlade bygningen nu.
- Fint. - Vent. Brænder det?
- Nej. - Hvorfor slog han så alarm?
- Godt spørgsmål. - Der er en trussel.
- Vi har modtaget en trussel. - Om hvad?
Libyske agenter afpresser regeringen for 100 millioner.
- Jeg kan ikke høre dig. - Undskyld. Sluk lige den skide alarm!
Om under et minut skal vi betale 100 millioner.
Ellers angriber de et helligt sted. Vi formoder, de mener her. Så tro mig…
Pyha. Hørte du alt det?
Ja. I formoder, centeret bliver angrebet.
- Og vi skal ud. - Ved I det med sikkerhed?
Efterretninger er aldrig vandtætte.
Hvor vandtæt er denne efterretning?
- Hvorfor? - Jeg er borgmester.
- Er det sandsynligt, underrettes jeg. - Men…
MORFAR
Fuck. Ikke nu.
Der er ikke tid til procedure.
- Ring til Whelan. - Han skal ud nu.
Vi nakker dem derude.
Borgmesteren er der stadig. Ham fik jeg ikke nakket før.
- Ham tager vi først. - Okay.
Afled vagterne.
- Hvad hedder du? - Jeg…
- River Cartwright. - River?
Ja.
River Cartwright er her.
Han afbrød mindehøjtideligheden for noget om et angreb.
Men mine agenter ved intet.
Godt.
Først og fremmest undskyld. Zafar. Undskyld.
Det skulle du have været orienteret om.
Men situationen udviklede sig meget hurtigt.
- Ja. - Er der et angreb?
Det var der.
Der var godt nok intet konkret om, at du specifikt blev truet.
Havde vi fået den efterretning, havde vi…
- …grebet ind. - Vent.
I greb jo ind. Jeres agenter er her.
Vil du række Cartwright telefonen?
Han vil tale med dig.
- Ja? - Hvad fanden laver du?
De ville angribe Abbotsfield.
Men vi betalte dem.
De angriber ingen steder og slet ikke der.
Kom så ud!
Har du brugt sådan en før?
Din vinkel var bedre.
Er du okay?
Fuck.
Shit.
- Hvor mange har du tilbage? - Nok.
Pis.
Bare giv ham, hvad fanden han vil have.
Jeg vil ud af landet.
- Aftalen holder. - Hvad?
Med MI5 om frit lejde.
Du får sgu da ikke frit lejde. Du brød aftalen ved at skyde.
- Ti stille. - Jeg lyver ikke.
Lyv nu bare.
Få mig ud, eller jeg skyder borgmesteren.
- Niksen biksen. - Ellers skyder han ham.
Sigt ikke efter halsen. Du sigter ad H til.
Jeg sigter på andre steder.
Jeg går nu, og jeg tager ham med.
- Niksen. - Jepsen.
- Hold op med at modsige mig! - Hvis du holder op med at gøre det værre.
- Jeg har styr på det. - Han er tosset.
Han har et gidsel. Lad ham gøre, som han vil.
Derfor slipper du ikke fra Slough House.
Pis også.
Hvor kom du fra?
Jeg sneg mig helt tyst ind på ham.
I to lod, som om I skændtes for at dække ham.
Det kan jeg godt se nu.
For satan da.
Nemlig.
Det var alternativt.
Nogle gange må man tænke kreativt. Ikke?
Jo.
Vi har styr på libyerne.
To blev skudt ved Abbotsfield, og Lamb har Tara.
Hvad lavede han der?
Aner det ikke.
Vi betalte, men de angreb. Sikke et cirkus.
Du havde intet valg.
Når de analyserer forløbet, vil du være renset.
- Londonreglerne vil gælde. - Londonreglerne?
Det ved alle agenter.
Moskvareglerne: Pas på. Londonreglerne: Dæk røven.
Claude Whelan, Peter Judd her.
Vi har vist begge et PR-problem med vores engagement i sidste uges hændelser.
Jeg har måske en god løsning for os begge.
Hej, det er mig. River.
Hej, min ven.
- Er du okay? - Er du her?
Ja.
- Det er jeg glad for. - Det er jeg også.
Undskyld den der telefonsamtale. I går.
Jeg vrøvlede vist en del.
- Glem det. - Jeg hjalp dig ikke.
Alt er okay.
Hvem var det? Lavede russerne ravage igen?
Nej…
Det var Libyen.
Libyen.
Det var kaos.
Ja.
Det var nok det, de ønskede.
For at afpresse os.
Og det virkede, fordi…
Altså de fik pengene, men de angreb os alligevel.
Det ligner godt nok kaos,
men ser man efter, er der mening med galskaben.
- Ja. - Jeg følger dem hver især.
Libyerne?
Hvad?
Nej, bierne.
- Brumme-bier, ikke "libyer". - Bier.
De har en god arbejdsmoral.
Og stikker effektivt.
Det drillede mig i går aftes.
Jeg mister min forstand.
- Den uskrevne regel. - Hvad?
Destabilisering.
Når vi stod over for virkelig snu ræddiker, ville vi…
Altså vi slog til, når de troede, det var slut.
Vi "stak effektivt".
- Så de ved, hvem der bestemmer. - Ja.
Og derfor angreb de alligevel.
Vi var ikke altid på toppen. Det forstår du nok.
Men ellers var nogle af kolonierne blevet kommunister.
Men I fik dem alle.
Jeg er glad for, du er her.
Hvad ønsker du dig til din fødselsdag?
Der er længe til, men jeg kan ikke gå i butikker.
Og computeren, du gav mig, forvirrer mig.
- Kunne jeg komme i banken, fik du penge. - Jeg skal lige ringe.
Naturligvis.
De mangler deres effektive stik.
Nej, det var angrebet på troscenteret.
Medmindre de nu er en flok skide zombier,
har du ringet forgæves.
Shirley så tre par støvler i en varevogn. Det er jo fire mænd med chaufføren.
Du og Shirley fik en af dem efter Roddy.
Vi fik to ved Abbotsfield.
Så der må være en tilbage.
- Lamb? - Jeg er her.
Hun datede Ho for at få fat i en fil.
Jeg læste den.
Hvem fortjener en straf, der er værre end ydmygelse?
Det var ret godt.
Ja, til at klare tankerne. Komme af med dagens stress.
Og ved du, hvad jeg skal i aften?
Jeg skal forkæle mig selv.
Åbne en flaske Chalk Hills.
Har du planer, Jim?
Jim?
Jim, er du…
For fanden da!
For satan.
Fandens.
Undskyld, Jim.
Kom nu.
Hvad?
NØGLE IKKE FUNDET
Hvor fanden er nøglerne?
Det er Claude Whelan.
Generaldirektøren!
- Det er mig, din klovn. - Smid den!
Ved du, hvem jeg er?
- Nej. - Jeg var en, der led.
Og det var din skyld.
Jeg aner ikke, hvad du fabler om. Jeg…
Zlitan, 2011.
Javel, ja.
Du overlod os til gangstere og militser. Uden at bevæbne os.
Hør nu, jeg… Jeg fik løn for min vurdering… Det…
Og som ekspert var din vurdering,
at investering i Libyen var urentabel.
For uanset om landet stod eller faldt, påvirkede det ikke den britiske sikkerhed.
Din vurdering…
Din vurdering blev politik.
Hvad siger du til din vurdering nu?
Den er ikke god.
Hør nu her.
Du er ret oprevet.
Men jeg…
Jeg…
Vis nåde.
- Tænk på min… min hustru. - Det gør jeg.
Hun skal føle som mig.
- Men hun kan begrave dig. - Kom, Pip!
Jeg fandt aldrig min far.
Kom, Pip.
Undskyld. Den gør ikke noget…
Åh gud!
Fandens.
Er han død?
- Ja. for det er mit job. - Det var fandeme godt.
Fandens.
Godt klaret.
Hvordan fandt du mig?
Jeg tog hjem til dig, og din kone sagde, du løb her.
- Så du min kone? - Ja.
Hvad sagde hun?
- At du motionerede her. - Ja.
Ja. Og tusind tak, ikke?
Selv tak.
Kom her engang. Tak.
Tusind, tusind tak. Det glemmer jeg ikke.
Jeg trænger til en sjus.
Der er nyt om skyderiet i går på Primrose Hill.
Politiet har ikke offentliggjort mandens navn, men det er ikke narkorelateret.
- Han venter på dit kontor. - Derfor sidder jeg her.
Han er generaldirektør.
Slough House udmærkede sig. Vil du pisse ham af og spilde chancen?
Giver du mig nu karriereråd?
- Jeg har haft det job, du kun fedter med. - Jeg siger det bare.
Jeg reddede mandens liv.
- Og? - Og det er en chance.
- For hvem? - Alle.
Du tror, du kommer tilbage til Regent's Park.
Hvor sødt.
Du vil ikke have mig her. Jeg vil ikke være her.
Det passer os begge.
Du kan bare skride. Det er pointen med Slough House.
Har du ikke fattet det?
Jeg siger ikke op. Men jeg hører ikke til i Slough House.
For jeg er sateme da dygtig.
Det ved du godt.
Det er ikke håbet, der knækker dig.
Det er at vide, at håbet knækker dig, der knækker dig.
Beppe, han betaler.
Spørger du ham så?
Hvis han bringer det på bane.
Det er Louisa. Læg en besked.
Hej. Det er mig.
Jeg ved godt, du ville have en pause og ro, men…
Jeg har ikke andre at ringe til.
For det er… Jeg tror, jeg forlader Slough House.
Hej. Jeg vidste ikke, du var her.
- Jo, du gjorde. - Sandt nok.
Elevatoren skal sgu fikses.
- Du nyder det, ikke? - Ikke specielt.
Sig det nu bare. Du har nok det hele klar.
Øver du dig foran spejlet, eller er det svært at se dig selv i øjnene?
Hov, stop lige. Lad være…
Lad være med at ryge her. Det er trods alt MI5's domæne.
Fuck MI5. Min hybel, mine regler.
Og apropos det.
Det er det ikke mere.
Nå?
Din "hybel" er ikke din mere.
Den hører fortiden til.
Jeg kan forstå, de stiltiende lod dig bestemme her, fordi…
For alt, du har gjort, for tjenesten.
Men der er grænser. Det er der godt nok.
- Vi to ved, du overskrider dem. - Du kan godt huske i går, ikke?
Da en af mine reddede dit liv.
Jeg fortryder da, jeg gav ham et tip.
- Mit liv var kun i fare, fordi… - Desuden…
- …var en anden af dine tump… - Desuden viser regnskabet,
at vi ikke klokkede i det.
Jeg indrømmer, at det er et lille plaster på såret,
men jeg fangede hende lokkeduen, der stod bag blodsudgydelser og kaos,
uden dine bøller måtte pløkke huller i ambassaden. Er det problemet?
Du vil helst glemme, at hun…
At hun smilede koket til dig, og så lod du hende bare gå
og fucke hele MI5's IT-system op.
Jeg har sjovt nok…
- Min version er helt anderledes. - Ja, det er den sikkert.
Lad mig gætte.
Judd beholder de 100 millioner, fordi han sagde,
han prøvede at advare mig om libyerne og om Tara og Ho.
Jeg gjorde intet.
Du bebrejder Slough House og beholder dit job.
Ja?
Skakmat, makker.
Så er jeg nok på røven.
Det lyder så grimt, men ja, du er på røven.
Du er totalt på røven.
På røven. Bortset fra Cartwright, der udviser en smule talent,
- og fortjener en ny chance. - Den forpurrer han bare.
Nå, men jeg finder selv ud, ikke?
Der kommer forresten et team her senere for at…
For at rydde ud. Du har møget det godt til.
Men det fikser vi.
Er der mere bøvl fra jer to, kan jeg love, at tjenesten nok skal destruere jer
og jeres rædselsfulde job i fuld offentlighed.
Hvad var det?
Hvad var hvad?
- Det, jeg hørte… - Nå, det.
Ja. Det var dig, der truede en politiker, få timer før han blev dræbt.
Du må da gerne høre resten,
hvor hans kone taler om din unge elskerinde, og…
Og hvor du afpresser ham om hans tyrkiske far.
Hvis du har glemt det.
Det har du måske. Det var også en hektisk uge.
Ved du hvad? Jeg…
Jeg handlede vist lidt overilet.
Da jeg sagde "skakmat",
var det mere "skak", ikke? Så jeg gør mit træk, og du…
- Hvad vil du have? - Det sædvanlige.
At få lov at være i fucking fred.
Fint.
- Slough House kan blive. - Og også Molly Doran.
Jeg elsker Molly. Hun er skæg.
- Det var ikke mig. - Ho kommer tilbage.
Ho? Den omvandrende katastrofe?
- Den går ikke. - Ho kommer tilbage!
Han er den eneste, der har styr på min Deliveroo-konto.
Fint. Hvis han… Okay. Okay.
Så hvem… Hvem foreslår du, vi giver skylden?
Vi giver skylden til den kæmpe klaphat, der fortjener at blive fyret.
- Dig. - Mig?
Nej. Niksen.
Nej, nej. Jeg skal ingen steder.
Men du betalte en eskortpige, som du så også knaldede.
Er du ikke skredet inden for en time,
sender jeg det her til alle lede bladsmørere, jeg kender.
Du ved, det vil skade tjenesten uopretteligt.
Det er jeg pissekold overfor. Se bare, hvad tjenesten har gjort for mig.
Lad døren stå, når du går.
Jeg er til gennemtræk.
Vi ses nok igen.
Næppe.
Jeg er ikke til prostituerede.
Det var hun ikke.
Det var hun ikke. Det… Hun var ikke… For satan.
Jeg fatter ikke, at alle tror det.
Hun var… Det var…
Hun var escortpige.
Roddy Ho er på vej til dig.
Jeg tager ikke Cartwright.
Det er fint.
- Jeg mangler også folk. - Vil du beholde ham?
Man ved aldrig.
Han kan give mig en ny lever.
Det var mig, der regnede ud, at Whelan var målet…
Sig ikke, at du vil tilbage til Regent's Park.
Skrid med dig.
Tak for sludderen, men jeg er ved at flytte kontor, så…
Nu du er generaldirektør, glemmer du vel ikke menigmand?
Jeg har altid tid til kaffe og en sludder.
Var det en snert af sarkasme?
Helt sikkert.
Jeg vil aldrig høre fra dig eller dine kolleger igen.
Det vil passe os begge storartet, Jackson.
NÆSTE SÆSON
Gider du skride?
Det er også rart at se dig.
Hans far tog en fil…
…med slagtehestenes navne.
Nu er han død, og nogen er efter mine agenter.
Slough House er fuldstændig forsvundet.
Vi findes ikke mere.
Nogen har sladret så meget, at Julian Assange ville blive jaloux.
Sikkerheden…
…er i disse hænder.
- Tiden er snart gået. - Hvad?
Det er et blodbad.
- Har du problemer… - Hvor vover du?
- Jeg er typen… - Hvem tror du, du er?
…der kan ødelægge din dag.
Hvad laver du her?
Det er forretning.
Ingen er uden ansvar.
Ingen.
Vi skal tale om de fem F'er.
Hvem fanden, hvad fanden, hvor fanden og hvorfor fanden?
Det var fire.
Fuck af. Det var fem.
Kom så. Fuck af.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen