Здравейте. Идвам за теча.
Нищо не тече, благодаря.
Бих искал да проверя, ако може.
- Може ли да видя някакъв документ? - Разбира се.
Защо се върна тук?
Забравих нещо.
- Какво има по Франция? - Французи, франзели.
Дали сега е моментът за шегички?
Трябва да говоря с дядо ми, преди да ни разпитате.
Ще отговоря на всичките ви въпроси, ако обещаете да го пазите.
Много ясно. Но какво е направил?
- Давате ли гаранция? - Къде е той?
Закълнете се.
- Не си в позиция да отправяш искания. - Добре, хубаво.
Кой си ти?
Прощавай, колко съм невъзпитан. Франк Харкнес.
Макар че ме знаеш под друго име.
Мич Филпот.
Не истинският Мич Филпот, естествено.
Той почина преди няколко години, явно не знаеш.
Аз обаче го възкресих, за да си поговоря с теб миналата седмица.
Беше ти много драго да си бъбриш със старата пушка.
Чак жал да ти стане.
Искаше да се свържеш с Дейвид Картрайт и Сам Чапман.
- Търсеше адресите им. - Да.
Знаеше за стари случаи,
и то в подробности, значи си бивш служител на ЦРУ.
Какво?
Ако до час не се върна в Централата, ще дойдат да ме търсят.
Друг път! Няма да липсваш на никого, Моли. Затова избрах теб.
Сама си се зазидала в своята тъмница.
Какво искаш?
Чудесен въпрос. Този, който ме интересува, бе задържан.
Искам да знам къде го водят.
Сигурно в Централата, то е ясно.
Да, Моли, досещам се.
Но ако ми предоставиш отпечатък от пръста си и код за достъп,
ще мога да проследя движението им.
Може дори да ги пресрещна, преди машината да ги погълне.
Предпочитам хартиени носители.
Но имаш кодове за достъп в компютърната система на МИ-5.
Не ги използвам и не ги помня.
Не се изкарвай глупава, Моли, ти помниш всичко.
Затова и отговаряш за архива.
Паметта ми вече не е каквато беше.
Ясно.
Добре.
Винаги мога да ти отрежа пръста,
да го оставя на клавиатурата и да ти извадя окото, за да си спомниш.
А ако продължаваш да се инатиш, колко му е да ти отрежа и здравия крак!
Да те подравня малко.
Какво ще кажеш?
Да чуем.
ПО РОМАН НА МИК ХЕРЪН
Това нужно ли е?
- Налага ли се? - Да, лесно се изплъзваш.
АДАМ ЛОКХЕД
Робърт Уинтърс и онзи, когото си гръмнал в лицето.
Откъде я взе?
Няма да кажа нищо, докато не говоря с дядо ми.
Мъчиш се да го прикриеш ли?
А ако останалите двама от снимката планират нов атентат?
Ако криеш информация, която би предотвратила това,
- ще носиш вина. - Бомбата е изолиран случай, така мисля.
Успокоих се! Ще взема да намаля нивото на заплаха, щом така го усещаш.
За теб ще е плюс да предадеш и двама ни, нали?
Дай ми само пет минути.
Добре, ще ги получиш.
- Благодаря. - Къде е той?
- У Стандиш. - Лам вече ме подлъга веднъж, не е там.
Какво?
Залових Ривър Картрайт, беше у дядо си.
- Защо? - Мълчи.
- А какво казва? - Нищо. Само иска да говори с дядо си.
Не е единствен. Как върви, между другото?
Някой пуснал алармата и докато влязат, той духнал.
Преглеждат записите от камерите.
Паспортът на Локхед у Ривър ли е?
- Да. - Донеси ми го, след като го затвориш.
- Трябва да се опише. - Предай ми го, аз ще имам грижата.
- Къде е той? - Млъкни.
- При Лам ли? - Млъкни.
- Защо не й каза за снимката? - Млъквай!
Пуснете ме да сляза!
- Спокойно. - Искам да сляза!
Шеф съм ви, правете каквото ви кажа!
Отдавна си в пенсия, тъпако. А аз спрях да работя за теб доста по-рано.
На кого във Франция си пращал оръжия и пари?
Майната ти, Лам. Не отговарям ни пред теб, ни пред него.
За кого говориш?
За онзи във Франция.
- Искам при директора. - Не.
- В "Слау Хаус" ли отиваме? - Не!
- Къде ме водите? - Успокой се и млъкни!
- Да бяхме взели такси. - Бързаш ли?
Понеже не ти е по джоба.
- Колко взе за пистолета? - Стига де! Много ти благодаря.
- Продал си пистолет? - Оставих го като залог.
- Но ще си го върна. - От Блейн Танца ли?
- Откъде го знаеш? - Разследвах го под прикритие.
- Кажи й, че той не продава на бандити. - А само на колекционери ли?
- На улични банди - не. - Благодаря.
Но продава на хора от подземния свят и нелицензирани охранители.
Бутикови клиенти.
- Ти легално ли си купуваш кокаин? - А ти плащаш ли данъци?
- Ало? - Писали сте ми за сина ми.
Здравейте.
Млъкнете за малко! Майката на Ривър е.
- Мърла. - Извинете.
- Казвате, че му се е случило нещо. - Да...
Имало е инцидент в дома на баща ви.
Някой го е нападнал.
Откритият труп е погрешно разпознат като Ривър.
Как е възможно?
Сигурно се питате как е баща ви.
- Всъщност не. - Ясно. Той е в неизвестност.
А Ривър е на терен, нямаме връзка с него.
Да ви се обадя ли, ако има новини за баща ви?
Не, не си говорим от години.
Като видите Ривър, припомнете му за мен.
Е?
Ама че семейство! Нямам думи.
Повика ме.
В Централата си получавала полицейските доклади от района.
КИМ, 26 ГОДИНИ, ХОНКОНГ
- Да или не? - Да, извинявай. Докладите.
Обикновено не са много интересни.
Пияници, джебчии, някое и друго нападение.
И разгонени типове в индустриалната зона.
Да, горкичките.
Нали? Жалка работа, да плащаш за секс.
Имах предвид проститутките.
Този доклад е подаден малко преди преместването ти.
Как ти се струва името?
"Галахад". Да, помня, че си помислих: "Голям рицар, няма що!".
- А дали все пак е истинско име? - Доста е необичайно.
Всъщност е кодово име на служител в МИ-5.
- Кой е той? - Само гений може да ти каже.
Прав си.
И къде да го търся този гений?
Спокойно, Хо е насреща.
О, боже. Той ли е?
Да. Заради него си тук.
Защото харесва дамите
с най-древната професия.
Съвещание. Идвайте горе.
- Кой те направи шеф? - Неволята.
Добре че съм аз.
СТОЛИЧНА ПОЛИЦИЯ КОДОВИ ИМЕНА
ГАЛАХАД КЛОД УИЛАН, ДИРЕКТОР
- Да уточним. Какво знаем? - Че шефът съм аз.
- Защо сме тук? - Колегите са на терен.
Да измислим как да им окажем подкрепа.
- Много помагаш, Коу. - Така се откъсва от света.
Коу, слез на земята.
Тук е мъртвило. На никого не можем да помогнем.
Безсмислен отдел, набутан в девета глуха,
пълен с отписани кадри.
- Може би ти си такъв. - Той е наясно, бил е от "психарите".
Правел е психотестове.
Мога да се сетя, макар че съм "куц кон".
И отделът не е безсмислен.
Имаш проблеми с агресията и интимността,
не умееш да се сработваш и да носиш отговорност.
Мразиш себе си и си го изкарваш на Маркъс.
Ти си изключително нещастен човек.
- Кратко и ясно. - Добре, да спрем вече.
Няма да чакам да завалят трупове, давайте да мислим.
Какво знаем за преследвача на Чапман?
- За този титан ли говориш? - Боже, Хо, стига.
Ти ще го надвиеш ли? Ще те прегази като валяк.
Вместо да дразниш Маркъс, открий го, преди пак да нападне Чапман.
- Беше ранен, да проверим в болниците. - Не би отишъл в болница.
- Ще го закърпят някъде на черно. - За да не го регистрират, права е.
- Няма как да проверим. - Има начин.
Обикновено са лекари с отнети права. Имаме база данни и шпионите ни ги знаят.
От теб имало полза!
Имаш ли достъп до тази база данни?
- Не. - Супер.
Но мога да звънна тук-там.
Влез.
- Водят Ривър Картрайт. - Чудесно. Заповядай, седни.
Радвам се, браво.
Оказа се, че паспортът е попътувал доста.
- Да, от Франция и обратно. - Преди това.
Гити се е свързала с Интерпол и с разузнавателните служби в Европа.
И ми донесе това. Виждаш ли така?
През юни 2014 г. е бил в Мюнхен. Точно тогава избухва кола бомба,
която убива високопоставен чеченски агент.
После е бил в Париж и...
Прекъснат сигнал.
- Колко досадно. - Прекъснат сигнал.
- Не знам какво става. - Няма нищо.
Знам, но просто искам да...
Момент, тук имам един кабел, който може да свържем.
Всъщност не знам как става.
- Не, Клод, наистина няма значение. - Гледай от компютъра.
Знам къде са тези градове, нямам нужда от презентация.
Добре, разбрах.
Бил е в Париж през февруари 2015 г.
Отровен е палестински адвокат.
След това в Стокхолм през март 2017 г., да не повярваш!
Удавен е член на албанската мафия.
Значи отряд от наемни убийци използва наша самоличност.
Всъщност са две. Робърт Уинтърс е бил и на двете места.
- Така че... - Да?
Както знаеш, бях си поставил за цел да постигна прозрачност в работата ни,
за това се бях обявил, но предвид настоящата ситуация,
позицията ми се попромени и ще кажа "майната му".
Трябва да заровим цялата тази история дълбоко в земята.
- А Гити? - Възможно е да ни издъни.
И нея трябва да заровим надълбоко.
Прозвуча ужасно. Не искам да й се случи нищо лошо.
Подписала е декларация за поверителност. Държи на работата си, ще си мълчи.
Трябва да говорим с нея.
Да, права си.
А какво ще правим с двамата Картрайт?
Трябва да разберем кой е натиснал спусъка.
Ако го отървем от затвора, ще си осигурим мълчанието им завинаги.
"Мълчание завинаги" ми звучи чудесно.
ОСИГУРЕН ДОСТЪП МОЛИ ДОРАН
Благодаря, Моли. Спаси си крака.
Явно нямаш доверие на Тавърнър. Също като мен.
Не й каза за снимката, защото знаеш, че ще я унищожи, нали?
Сега пък ти млъкна.
Напуснах полицията заради корупцията. Мислех, че в МИ-5 е различно.
А през последните 24 часа всички ми въртят номера.
- Ти, Лам, Тавърнър. - Не ме слагай в кюпа с Тавърнър и Лам.
И трябва да се съобразявам с великите шпиони.
Може би действията ми те озадачават.
Инсценира смъртта си, скри дядо си и гръмна труп в лицето.
Така изредено, изглежда още по-зле, много хитро.
- Исках да защитя дядо си, нищо друго. - И успяваш ли?
Двама от хората на тази снимка се опитват да го убият, а не знам къде е.
И съм вързан с белезници за вратата. Каква е ползата?
Тогава ти го намери и защити!
Как мислиш, дали е добре да ми заповядваш?
А добре ли е да ми слагаш белезници?
- Изпрати снимката. Веднага! - Защо искат да го убият?
- Затова ще говоря с него първоначално. - Пак започна с тайните.
Одеве каза, че ако стане нов атентат, вината ще е моя.
А ако дядо ми умре, ще си виновна ти.
Гити, пратих ти снимка. Проучи я и я дай на Уилан.
- Дали ще го уведоми? - Копирах и него.
Благодаря.
- Трябва да говоря с директора. - Къде сме?
Трябва да говоря с директора.
- Чакай. - Да. Джаксън!
Какво правим тук? Чакаме ли някого?
Създал е самоличността на атентатора. Трябва да разбера на кого я е дал и защо.
- Ще говори само с директора. - На мен ще каже.
- На разпит ли ще го подложиш? - Стига, няма да прилагам насилие.
Освен ако не приложа.
Хайде, Дейвид. Слез да се поразтъпчем.
Тук е приятно тихо.
Много ти се струпа тези два дни.
Защо ме доведе тук?
Защо ме доведе при Роуз?
Щом не искаш с мен, говори с нея.
Тя не знае.
В ПАМЕТ НА РОУЗ КАРТРАЙТ
Какво не знае?
За невинните в мола, загинали заради теб, и че си застрелял внука й ли?
Не съм застрелял Ривър, а друг, който се правеше на него.
Не, сам каза, че си го взел за Ривър.
- Джаксън, стига. - Не, аз...
Застрелях Ривър.
- Не, не си. - Напротив. И го знае.
- Убих го. - Преди възлагаше това на други.
Какво е чувството да си оцапаш ръцете? Сигурно е тежко.
- Как се понася да убиеш скъп човек? - Дейвид, не го слушай.
Сигурно те гледа отгоре и се пита защо не си се гръмнал, когато си разбрал.
- Стига! Измъчваш го. - Знам. И мед ми капе на душата!
Дейвид.
- Заради нея го направих, за нейно добро. - Да, за Роуз.
За дъщеря ни.
За дъщеря ви?
Не разбирам...
Момичето във Франция е било твоя дъщеря?
Да, той ни я отне.
Онзи звяр!
- Дейвид, как му беше името? - Ужасен звяр.
Кой беше той? Дейвид.
Как се казваше звярът?
Франк Харкнес.
И защо твърдиш, че е звяр?
Беше спец по превантивните покушения.
Кого е искал да убие?
Донесе ни цял списък с хора, които заслужават да умрат.
Искаше да създаде нестандартен отряд от наемни убийци.
Отгледани като такива. Луд човек! Отпратихме го.
И после? Каза, че ви я е отнел. Отвлече ли я?
Не, тя искаше да е с него. Не можех да го допусна.
Исках да я измъкна от лапите му.
И той затова я набеляза.
Трябваше да му дам каквото искаше, за да ни я върне.
На мен и Роуз.
Излъгах я. Не й казах нищо.
На никого не казах.
Но щом си му дал каквото е искал, защо те преследва сега?
Дейвид може да го свърже с атентата.
Всички, които знаят, са в списъка.
Тогава да го закараме в Централата, тук не е безопасно.
Обещала си на Ривър да го пазиш. Точно в Централата ли ще го скриеш?
И те не искат да ги свържат с атентата. Биха предпочели да е умрял.
Какво да правя тогава?
Като начало може да му кажеш, че Ривър е жив.
Не че ще запомни.
Дейвид, да вървим, взе да става студено.
Чапман каза ли къде е Картрайт?
Взех телефона му. Картрайт може да позвъни.
Моли, запознай се с Патрис.
Знам, знам.
Имена и лица.
Навежда те на мисълта, че после ще те убия.
Но работата е там, че искам да отправя послание.
А ти ще ми помогнеш.
Чапман беше стар приятел на този тук, Джаксън Лам.
Някой от неговия екип ли му се притече на помощ?
Лам шофираше.
И тези бяха там.
Значи са те надвили тумба некадърници.
Какво има?
Провалих се. Трябва да бъда наказан.
Няма да те накажа, задето убийството на старец те препъна.
Но няма да търпя да ми се размекваш!
Недей да си гледаш в обувките и да очакваш юмрук.
Бъди готов да нанесеш удар!
Погледни ме в очите!
Сега сме ти и аз. Само двамата останахме.
И ако трябваше да избера кого да спася, щеше да си ти.
Затова овладей мъката, срама и гнева си
и ще оправим всичко, ще го съградим пак.
- За най-близкия приятел... - ...и най-върлия враг.
Добре, върви.
Шоуто започва.
- Оставям го на теб. - Много мило.
- Здравей, Гити. - Готово.
Да, видях, че си съпоставила движенията на студените тела.
- Не, говорех за снимката. - Каква снимка?
Онази, която Ема Флайт прати на мен и на директора.
- О, боже! Как да я махна? - Няма как.
- Нямах представа. - Някой ще ми я покаже ли?
- Да. Има ли екран, с който да се свържа? - Не.
На нея са атентаторът от мола и мъжът, взел самоличността на Адам Локхед,
с още двама - единият е Пол Уейн, друго студено тяло.
- Страхотно - хеттрик! - А кой е този?
Франк Харкнес, бивша барета и агент на ЦРУ.
Уволнен за неподчинение, злоупотреба, кражба на оръжия и жестокост.
Браво, Гити. Пусни описанията им. Ако са в страната, трябва да ги приберем.
Да.
- Заравянето май няма да е никак лесно. - Определено.
Браво.
Браво на момчето.
Проверих списъка на лекарите.
Един от тях е умрял днес.
- При подозрителни обстоятелства ли? - Паднал по стълбите.
Прегледах записите от камерите на улицата.
Влиза някакъв тип с вид на прегазен от такси.
А на излизане изглежда така, сякаш е на яки болкоуспокояващи.
- Той ли е? - Съвсем леко понакуцва.
Изкълчих му бедрото, би трябвало да е припаднал от болка.
- Същински Терминатор. - Мени си формата и е от течен метал ли?
- Онзи е модел Т-1000, а този е Т-800. - Лонгридж, не мога да те гледам.
- Писна ми. - Не ме е срам, филмът е супер.
Между другото, копоите са задържали Ривър в къщата на дядо му.
- Защо не ми каза веднага? - И какво щеше да направиш? Той е добре.
- Стига го мисли. - Идиот.
Но сигурно ще го уволнят заради изпълненията му.
Дай да видя.
- Да? - Хванали са Ривър.
Боже мили! Такова прикритие му осигурих, а изкара само един ден.
Поне е жив и здрав. Но за Чапман не съм сигурна.
- Нападателят му още обикаля. - Откъде знаеш?
Хо откри, че е отишъл при лекар, когото впоследствие е убил.
Стандиш ще върне Дейвид в "Слау Хаус".
Заключете го и нито дума на МИ-5.
- Ти ще караш. Остави ме до метрото. - Няма ли да дойдеш?
Чапман не ми се обади.
Води Дейвид тук.
- А не в Централата? - Явно има защо.
С кого чатиш?
С Ким. Пишем, та пушек се вдига.
Тя ме разбира.
- Това е бот. - Какво?
Бот е.
Правех поведенчески анализ за чатботове. Знаят какво искаш.
Манипулират те с цел измама.
Малко хора се връзват.
- Но достатъчно... - Я млъквай.
Три минути.
Между другото, извинявайте, че ви разкарвах из гарата.
Бяхте много близо.
За "куц кон" не си зле.
Значи съм средна хубост в отбора на изпадналите. Страхотно.
Иска ми се да си поговорим още, но имам спешен ангажимент.
Много ми помогна, но вече няма полза от теб.
Сигурно и шефовете ти в Централата говорят същото.
Давай, та да се свършва.
С удоволствие, но както вече казах, сега бързам.
Сбогом, Моли.
Нищо лично, просто бизнес.
Но държа да ме чуят.
МАЙК ПИТЪРСЪН ДЖИМ ЛАНФОРД
КЛОД УИЛАН ДЖИЙН ФРЕЙЗЪР
НАТАЛИ ХЕНЗЛИ
Лам е подло копеле.
Много е дразнещо, но размърда ли се, няма равен.
Какъв е като шеф?
- Ужасен. - Няма вид на...
Леле.
Да изчезваме.
- Обръщай колата! - Бързо.
Давай, давай!
- Блокирана е. - Мамка му.
- В капан сме. - Викай подкрепление.
- Отключи белезниците. - Не слизай.
- Дай ключа! - Стой в колата!
Мамка му.
Гадина!
Затвори вратата!
Кракът му пречи.
Мамка му!
- Избутай го. - Ето!
Излез и го застреляй!
- Не мърдай. - Майната ти.
Слез!
- Слизай! Отвори багажника. - Прави каквото ти казва.
Отвори багажника!
Дръпни се.
Превод на субтитрите Боряна Богданова