Čia Lembas.
Jei neatsiliepiau, vadinasi, nenoriu su tavimi kalbėti.
Sveiki. A, prigavau jus, ką? Čia Markas Longridžas. Palikite žinutę.
- Prašom. Skanaus. - Ačiū.
Čia Rivas. Palikite žinutę.
Klausau.
Pagaliau. Nors kas atsiliepė.
Kur tu?
Ne tavo reikalas.
Taip, turėtum būti „Chikado“ užkandinėje.
Kodėl?
Mūsų kalėdinis vakarėlis.
Mes nešvenčiame kalėdinių vakarėlių.
Net jei švęstume, jis vyktų prieš Kalėdas ir tikrai ne „Chikado“.
Taip. Gal tavęs nepakvietė.
Gal Lembas pasakė tik elitui.
Bet Lembas pasakė tau, ar ne?
Užklausiau jo apie kalėdinį vakarėlį, ir jis pasakė.
Aišku.
Tai gal pasiaiškink, kas čia nutiko.
Taip, matyt, kažkas vyksta, taigi...
Klausau.
„Westacres“ prekybos centre.
Patvirtinta bomba automobilyje.
Atvažiuoja vadas.
Klodas Velanas, vadas.
- O jūs kas toks? - Agentas Singas.
- Taip. - Ponia.
Sakyčiau, tokiais atvejais... Sunku rasti žodžių.
Tai tiesiog...
Turime patvirtinimą, kad sprogo bomba automobilyje?
Taip, ponia. Turime stebėjimo kamerų įrašą.
Automobilyje buvo vairuotojas – sprogdintojas savižudis.
Prekybos centre. Dieve.
Automobilis atlėkė pėsčiųjų zona,
žmonės išsilakstė į šonus,
įvažiavo tiesiai pro įėjimą ir sprogo.
Jėzau Marija.
Ką žinome apie automobilį?
Išnuomotas 28-erių laisvai samdomo IT konsultanto Roberto Vinterso vardu,
bet nėra jokių užuominų, kodėl jis taip padarė.
Peržiūrėkite jo atvykimą. Turime sužinoti, iš kur jis atvažiavo.
Patikrinome adresą Lesteryje, nurodytą automobilių nuomos kompanijai.
Ten niekas negyvena jau daug metų.
Kaimynai nei matę nei girdėję apie Vintersą.
Jėzau.
Tai gal jis – vaiduoklis?
Galėtų būti vienkartinis dalykas.
Arba ko nors pradžia.
Pakalbinę žmones Londone,
jaučiame bendruomenėje tvyrantį nerimą.
Reaguodama į įvykius, metro traukiniuose ėmė budėti ginkluota policija,
nors tai labiau primena pasitikėjimą didinančią priemonę,
o ne atsaką į realią grėsmę.
Tikrai manai, kad jis priklauso tinklui?
Spėju, kad kuo ilgiau nebus kitos atakos,
tuo didesnė tikimybė, kad jis yra vienišas vilkas.
Nekenčiu termino „vienišas vilkas“. Suteikia paslaptingumo.
O jis tėra suknistas žudikas.
Taip. Pamėginkime iš naujo.
Ką tik pasakėme tostą suknistam žudikui. Sugalvok tu.
Kad po metų jau nebebūtume „Slough House“.
Taip. Mažai tikėtina.
Nebent patys išeitume.
Tu juk išties to nenori,
ar ne?
Nuolat apie tai mąstau. Taip.
Puiku.
Šiaip ar taip, yra vienas dalykėlis,
kurį norėjau tau pasakyti jau kurį laiką,
- ir norėjau pasakyti ne darbe... - Aišku.
...ir norėjau tą pasakyti,
nes mes... tapome artimesni.
Ir...
Nenoriu peržengti ribų ar panašiai,
ir suprasiu, jei tu mieliau koncentruosiesi į darbą, o ne mus.
- Rivai. Atleisk. - Tik...
- Tu man patinki, bet... - Bet mano senelis...
- Ką? - Ne, tavo senelis. Taip.
Taip, ką tu pasakei?
- Aš ne... Ne. Tęsk... Sakyk. - Ką manei, kad pasakysiu?
- Manei, kad pakviesiu tave į pasimatymą? - Ne.
- Taip. Tu taip pamanei. - Ne. Gerai jau, pamaniau.
Nes per pietus geriame alų,
norėjai apie kažką pasikalbėti,
ėmei kažką vapėti, kad tapome
- artimesni... Taip. - Vapėti?
- Taip. Tikrai jaučiuosi artimesnis. - Gal jau galime tęsti apie tavo senelį?
Gerai.
- Manau, jis po truputį... - Ką po truputį?
Na...
Jis nuolat kažkoks pasimetęs.
Viską pamiršta.
Argi tai nėra senatvės dalis?
- Juk jam jau virš 80-ies, ar ne? - Ne, ne.
Jis sako, kad jį seka šermuonėliai.
Kas yra šermuonėliai?
Jo karta taip vadino agentus-stebėtojus.
Jis miega su ginklu prie šono.
Na...
Manai, jam derėtų apsigyventi senelių namuose?
Taip. Taip, manau. Bet gal tu nori jam tą pasakyti?
Supranti, kai paskutinį kartą su juo susitikau, jis neprisiminė, kas aš toks,
kokias pirmas 10 minučių.
Visiškai.
Pasakojo man apie savo anūką Rivą.
Sunku tą matyti.
Šūdini reikalai.
- Ką? - Jis juk tave užaugino.
Jis tavimi rūpinosi, kai niekas kitas to nedarė.
Tad dabar atėjo tavo eilė.
Nuvažiuok pas jį. Šįvakar.
Ne, suprantu. Suprantu. Taip, suprantu. Taip.
Man reikėjo, kad tu tą pasakytum.
Žinau, kad tu ten. Nagi. Pasirodyk. Nagi.
Nagi!
Nagi. Žinau, kad tu ten. Nagi.
Išlįsk.
Nagi!
Rivai.
Gali mane įleisti? Kiaurai permirkau.
Taip, žinoma.
Užeik.
Kodėl nepaskambinai? O gal skambinai.
Skambinau, bet tu neatsiliepei. Tik nubėgsiu į tualetą.
Siaubingi kamščiai. Ir, žinai, kad jau atvažiavau, prileisiu tau vonią.
Tu, rodos, irgi permirkai.
Siaubas.
Jau tuoj pribėgs, tėtuk.
Tu – ne mano anūkas.
Čia aš. Rivas.
Prašau. Gal gali nuleisti ginklą?
Dieve mano.
Dieve mano. Ką aš padariau?
PAGAL MIKO HERONO KNYGĄ „SPOOK STREET“
Šūdas.
Lembas.
Šūdas.
Paskambinsiu, kai turėsiu daugiau informacijos.
Jie viską apžiūrėjo, bet... Jis ką tik atvažiavo.
Aš tau perskambinsiu.
Jūs – Lembas?
Tokiu paros metu mane ima kankinti abejonės.
Aš – Ema Flait. Dafio pamaina.
Jau iškart geriau.
Nes jūsų smegenys gyvos, ir jūs ne komoje.
Paukštelis pačiulbėjo, kad per jus jis ir atsidūrė komoje.
Ko tik tie paukšteliai nepričiulba.
Vyrukas prieš Dafį buvo dar kietesnis.
Blogiukas Semas Čepmenas.
Tai tik vardas.
Nebuvo taip jau blogai.
Tik iššvaistė ketvirtį milijardo svarų.
Sakiau, kad neblogas.
Nesakiau, kad tobulas.
Parodysite nusikaltimo vietą?
Pažįstate poną Kartraitą?
Aš turiu alibi – buvau saunoje su Ledi Di.
Galite jos paklausti.
Ar pažįstate poną Kartraitą?
- Kurį? - Kurį nors. Abu.
Tas jaunesnis man dirba.
O senelis man kadaise gavo darbą.
Gražūs batai.
Gaunate priedą drabužiams ir avalynei?
Po velnių.
Pasiruošusi?
Taigi, jūs vadovaujate tiems netikėliams.
Jiems nepatinka, kai juos taip vadina.
- O kaip jūs juos vadinate? - Netikėliais.
Mielasis, žiūrėk. Praleidai plotelį.
Vaizdas nekoks.
Ne pirmas kartas.
Kažkas paspaudė panikos mygtuką 21.03 val.
Vietos policija atvažiavo 21.49 val.
Kaip greitai, tikrai nereikėjo skubėti.
Prieš tai tas senukas paspaudė panikos mygtuką du kartus tą savaitę.
Kartą, nes pamiršo, kam jis reikalingas ir norėjo išsiaiškinti.
Tie panikos mygtukai sekami. Niekas nepasakė?
Ačiū. Užsirašysiu.
Bet aš jau apžiūrėjau mygtuką po virtuvės stalu.
Ar patikrinote po juo?
Ko ieškote?
„Alka-Seltzer“.
Paprastai negeriu, bet prieš vakarienę išgėriau chereso.
Čia – nusikaltimo vieta, ne vaistinė.
Dvi šautinės žaizdos. Viena – krūtinėje, kita – veide.
Sakyčiau, persistengė.
Nors kartais jis tikrai labai nervindavo.
Neatrodo, kad jus tai sukrėtė.
- Jau esu netekęs agentų. - Jūs dirbote agentu.
Taip, kai tu dar bėgiojai su pampersu.
Jis turėjo šituos.
- Telefonas ir piniginė? - Abu Kartraito.
Tai kokio velnio jums iš manęs reikia?
Oficialaus atpažinimo.
Ne taip paprasta.
Ar jis turėjo išskirtinių žymių?
Turėjo veidą. Ar tai padėtų?
- Tatuiruočių, randų, skylių? - Iš kur man žinot, bliamba?
Darbe visi vaikšto su drabužiais.
Čia jis?
Taip, jis.
Neabejojate?
Tai – Rivas Kartraitas.
- Tai kur jis? - Kas?
Senas šunsnukis.
Mes jį taip vadindavome.
Jis tikrai buvo šunsnukis. Patikėk.
Tikrai nežinome.
Spėju, nenorite šito afišuoti dėl „Westacres“.
Kaip tai susiję su „Westacres“?
Niekaip.
Bet jei bomba susprogo Londone, vadinasi, susimovė žvalgyba,
kas ironiškai apibūdina mūsų jaunąjį Kartraitą.
Jei tai iškils į viešumą, rašinėtojai internete padarys neteisingas išvadas.
Užbaigsime tyrimą anksčiau.
O dabar išgirsi, kaip aš rodau pasitikėjimą.
Įspūdinga.
Sugebate kaskart prireikus?
O kas? Norite dar?
Esat šlykštus ir nepriimtinas.
Žmonės gedi įvairiai.
Turite minčių, kur galėtume rasti senąjį Kartraitą?
Ne. Grįžtu miegoti toliau.
Gal dar ir po dušu palįskite?
Taip, pasiūlymas viliojantis,
bet nemanau, kad šiuo metu tinkamas.
Be viso kito, ką tik netekau dar ir komandos nario.
PRANEŠIMAS APIE PASKIRTĄ BAUDĄ ĮSPĖJIMAS
VADAS KLODAS VELANAS
Užeikit.
...rodos, Vintersas įvažiavo...
- Klodai, gavau... - Diana, labai tau ačiū.
Manęs laukia pirmasis COBRA susirinkimas,
tad gal papasakosi man, ko tikėtis?
- Gerai. Taip. Na, aš... - Prašau, jei galėtum.
- Tiek visko vyksta, tad... - Gerai. Taip.
...pasakysiu tik pagrindinius dalykus.
Žinoma, jei galėtum.
- Jis turi būti trumpas, bet gilus. - Trumpas, gilus.
Pabrėžk žmogiškosios žvalgybos trapumą.
Nebijok pasakyti, kad kažko nežinai,
nesakyk nieko, kas nebuvo triskart patikrinta,
nesakyk nieko, ko nenorėtum nutekinti.
- Taip, žinoma. - Gali ignoruoti Gynybos sekretorių,
nes jo tikslas – sumenkinti tave, kad karinė žvalgyba atrodytų solidesnė.
Ir turiu tave įspėti, kad jei premjerė prieštaraus tavo siūlymui,
vidaus reikalų ministrė sutryps tave,
nors ji sutiko su viskuo, ką prieš tai sakei,
- bet... Na, viskas bus gerai. - Taip, bet ačiū...
Bet atėjau tau pasakyti, kad užfiksuota dar viena mirtis.
Ką, dar viena bomba?
Ne.
Panaudotas ginklas. Tai nesusiję.
- Bet auka – agentas. - O, ne.
Rivą Kartraitą nušovė jo senelis Deividas Kartraitas.
Deividas Kartraitas?
Bet jis buvo vienas geriausių mūsų agentų, tiesa?
Nesu jo sutikęs, bet...
Atsiprašau, bet kodėl, po galais, jis nušovė savo anūką?
Greičiausiai supainiojo jį su įsibrovėliu, bet Flait jau pradėjo tyrimą.
Aišku. Kaip ji tau tinka?
- Gerai. - Taip. Žinau, kad ne tu ją parinkai.
Aš ją parinkau.
Tik tavo sąlyga buvo tokia, kad ją parinkčiau.
Tikiuosi, pamatysi, kokią naudą atneša žmogus iš šalies, Diana.
Noriu pasakyti, ji nepaveikta vidaus politikos,
visa tai padeda atskaitomybei.
Neviešinkime to Kartraitų incidento.
Kol nesurasime Deivido ir nesužinosime, kas ten išties nutiko.
Taip. Ne, suprantu. Tragedija. Diana?
Taip.
Norėjau paklausti... paklausti, gal tu norėtum
nueiti į COBRA susirinkimą vietoj manęs?
Tai – vado pareiga.
Bet vis tiek, tu puikiai susitvarkei
po Ternės išėjimo.
Atsižvelgiant į tai, kokia šiuo metu situacija ir žinant tavo patirtį,
manau bus geriau, jei tu ten dalyvausi
ir po to viską man praneši. Gerai?
Žinoma.
- Taip? Ar gerai? Puiku. - Taip. Kaip pasakysi.
Labai tau ačiū. Ačiū.
Taip.
Kodėl užminavai „Westacres“?
Keliese dirbate?
Koks kitas taikinys?
Štai kaip reikia prakalbinti įtariamąjį. Tik leiskit man tą padaryti.
Galėčiau ilgiau išsilaikyti, jei išties ką nors slėpčiau.
- Ne, visi turi lūžio tašką. - Koks buvo mano?
- Septynios sekundės. - Tik tiek?
- Taip. Sumokėk. - Eina šikt.
- Miela. - 200.
Taip, gerai.
Dabar, kai žinau, koks jausmas, išbūčiau minutę.
- Taip. - Taip.
Kas, po galais, čia vyksta? Stogas kiauras?
Ne. Jis kankino mane vandeniu.
Kodėl?
Susilažinome. Iš sąvaržėlių.
Sąvaržėlės yra jo lošimo metadonas.
Šis biuras ir taip siaubingas.
Išsidžiovink plaukus, mieloji.
Žinai, Parke
aš buvau viena iš Duomenų bazės karalienių.
Esi minėjusi.
Vis tiek nesuprantu, ką tai reiškia.
Tai reiškia, kad mano rankose buvo visi skyriai.
Žinojau, kas ką daro ir kur.
Ir, žinokit, suvaldyti šią vietą yra žymiai sunkiau.
Kada ketinate nupuošti eglutę?
Metėme monetą. Širlė nurinks.
Ne aš. Geriausias iš trijų.
Nupuoškite, dar prišauksit bėdą.
Blogiau jau tikrai negali būti.
Po galais.
Grąžinu iš praėjusios savaitės.
Ką? Skundai dėl triukšmo savivaldybėms?
- Juos reikia sudėti pagal datą. - Gerai.
Taip, Katerina sakydavo, kad būtų surūšiuota pagal skundų skaičių...
Katerinos čia nėra, tiesa?
Koks skirtumas.
Nesvarbu, kaip suskirstysime.
Labas rytas, Džeiki. Žiūrėk po kojomis.
Ar geriau kreiptis Kou?
Ponas Kou?
- Jis dar nieko nėra pasakęs? - Nė žodelio.
Ir, jei atvirai, visai dėl to džiaugiuosi.
Jis tik tą ir daro?
Tarp darbų, taip, todėl greitai duokite jam kokios veiklos.
1,95.
KAIP MĄSTO MONSTRAS
Koks žmogus sprogdina sausakimšą prekybos centrą?
Kas laukia toliau?
Taip. „Jaffa Cakes“ sausainiai. Štai kas laukia.
Ir „Alka-Seltzer“.
Prašom. Ačiū.
Jūs mane sugniuždėte.
Smurtavote prieš mane.
Tik dabar būsiu laisvas.
Liko dvi minutės.
Kentėsite už tuos metus, kuriuos praleidau įkalintas jūsų sistemos.
Dievas mato, tai nebus paskutinė ataka.
- Netrukus pasirodys mano broliai. - Na?
Lembas atpažino Rivo Kartraito kūną.
Vadinasi, patvirtinta?
Lembas tavęs nesutrikdė?
Ne pirmą kartą susiduriu su tokiais kaip Lembas.
Nemanau.
- Kur Deividas? - Vis dar ieškomas.
Kaimynas girdėjo, kaip vidury nakties išvažiavo automobilis.
Prakeikti Kartraitai.
Kodėl taip elgiasi, kai žino, kad trūksta darbuotojų?
Suraskite Kartraitą vyresnįjį.
Ar neturėčiau tirti „Westacres“?
Girdėjau, susekėte sprogdintoją jo bute.
Dabar ten vyksta ginkluotas būrys.
Noriu, kad tirtum Kartraito nužudymą.
- Liko dvi minutės, ponia. - Ar kas nors įėjo į butą ar iš jo išėjo?
Nuo tada kai pradėjome stebėti, ne.
Ponia, čia Vintersas išeina po 13.00 val. vakar.
Šiandien stebime nuo 4.00 val. ryto. Dronai pakelti.
Užuolaidos nuleistos, tad nesame tikri,
bet kiek žinome, ten nieko nėra.
Nereiškia, kad nėra. Gali būti bendrininkų.
Patraukit tuos vaikus.
Gerai. Patraukit tuos vaikus.
Labas. Atleisk, kad vėluoju.
Vyksta kažkoks veiksmas?
Vis dar nieko, ponia.
Pradėkite.
- Policija! - Alfa-1 įeina į patalpas.
- Atidarau! - Policija!
Nieko nėra.
- Švaru. - Švaru.
Švaru.
- Švaru! - Švaru!
Švaru.
Jis čia gyveno kaip vienuolis.
Bute nieko nėra, ponia.
Daugiau čia nėra ką veikti.
Siųskite ten kriminalistus. Kad patikrintų kiekvieną to buto centimetrą.
Supratome.
Gerai, vyručiai, tegul balti chalatai atlieka savo mokslinį darbą.
Pone.
Radau pasą.
Tas pats žmogus, kurio vardu išnuomotas automobilis.
ROBERTAS MAIKLAS VINTERSAS BRITAS
Jis nesislapstė.
Nes žinojo, kad mirs.
Ateina tyrėjai.
Tikiuosi, jūs, gyvuliai, nenusiaubėte čia visko.
Nėra ką nusiaubti.
Apžiūrėjome butą: keli drabužiai, batai, miegmaišis.
Kaip ir viskas.
Tuomet pirmyn. Čiuožkit.
Įleiskim šviesos.
Šūdas.
Kas nutiko?
- Aš... - Nagi.
- Manau, tai buvo spąstai. - Jėzau Marija. Ką?
- Ponia, trys žuvę... - O, šūdas.
...yra sužeistų.
Išveskit juos. Viską aptverkit.
Evakuokite visą kvartalą, pasiųskite naują komandą.
Turime sužinoti, ar yra kitas sprogdintojas.
Taip, ponia.
O, šūdas. Siaubinga nesėkmė.
Visiška nesėkmė, bliamba.
Klodai.
Klodai?
Atleisk. Nebuvau matęs nieko panašaus
- savo akimis, tad... - Taip, bet turi su tuo susidoroti.
Taip, tu teisi.
Manau, informuosiu ministrę pirmininkę ir paruošiu pranešimą.
Ne. Pirmiausia turi pranešti šeimoms.
Jie negali apie tai sužinoti per žinias.
Žinoma.
Nežinau, ką aš... Ačiū, Diana. Esi tikra uola.
Naujausi duomenys?
Evakuojame pastatą, ponia.
Kokia betvarkė.
- Roderikai? - Taip?
Ką darai?
Paimu Kartraito kompiuterį.
Kodėl?
Nes jis negyvas.
- Ką? - Kas vyksta?
Ką darai?
Rodis sako, kad Rivas negyvas.
Nesveikas juokelis, Ho.
Tai – ne juokelis. Faktas.
- Iš kur sužinojai? - Lembas pasakė.
Ką tau Lembas pasakė?
Kas čia vyksta?
Kartraitas negyvas.
- Kaip suprasti, negyvas? - Labai juokinga.
Lembas man pasakė, kad Kartraitas negyvas.
„Ateisiu vėliau.
Naktį nemiegojau, teko atpažinti Kartraito kūną.“
- Čia tikrai juokelis. Liaukitės. - Ką? Kur? Kas?
Jis turbūt raitosi iš juoko.
Kažkokia nesąmonė. Ar tu kalbėjai su Lembu?
- Ne. - Taigi...
Ką... Tai manai, kad jis negyvas, tad vagi jo kompiuterį?
Nevagiu. Jis negyvas.
Ataskaitoje rašo, kad Deivido Kartraito name buvo girdėti šūviai.
Rastas kūnas.
Dieve mano.
O, šūdas. Tai aš kalta.
Dieve mano.
- Dieve mano. Liepiau jam nuvažiuoti. - Kur nuvažiuoti?
Liepiau nuvažiuoti pas senelį, ir jo senelis jį nušovė, bliamba.
- Šūdas. Pasakykit, kad tai – netiesa. - Kas?
Pasakykit, kad tai nepasikartojo.
- Ne, tik ne vėl. - Mes nė nežinome aplinkybių.
Mes žinome, kad jis negyvas, tiesa?
Ką dar turėtume žinoti? Jis negyvas.
Jei norit linksmesnių žinių, aš turiu merginą.
Suknistas šūdžius!
Luiza!
Šūdas!
Susitaikyk. Praleidai savo šansą.
Kovos prieš terorizmą policija ir slaptosios tarnybos
Londone patvirtino, kad jie tikrina
visas potencialias žinias apie sprogimą
„Westacres“ prekybos centre.
Atstovas žiniasklaidai aptvirtino, kad jie nežino, kaip Robertas Vintersas
įsigijo visus ingredientus įrenginiui, kurį panaudojo,
tačiau gyventojai
visomis išgalėmis padeda policijai.
Tuo metu 25-erių Džekas Vartonas
yra paskutinioji identifikuota atakos auka.
Sprogimo banga sužeidė ir jo brolį.
Tai reiškia, kad identifikuoti visi 23 žmonės, žuvę
sprogimo metu.
Šįryt ginkluoti policininkai ėmė patruliuoti keliose pagrindinėse...
Džeksonai, ko nori?
Koks mielas pasisveikinimas. Galėjai įdėti daugiau jausmo.
Įdėjau, tik ne tokio, kokio tikėjaisi.
- Pakviesi užeiti? - Ne.
Bet gal vis tiek užeisiu?
Atnešiau pusryčių.
Aš jau pavalgiau, ir tai – ne pusryčiai.
Gal pasiūlysi gėrimo?
Truputį ankstoka, netgi tau.
Turėjau galvoje vandens stiklinę.
Tai ko atėjai?
Negi negaliu užeiti pas seną draugę?
Nepanašu į tiesą.
Ką tik buvau atpažinti Rivo Kartraito kūną.
Norėjau tau pirmai pasakyti.
Matai? Žiūrėk, pusryčiai. Su apelsinų įdaru.
- Vaisiai. Labai sveika. - Rivo? Kaip?
Viena kulka į krūtinę, kita – į veidą.
Visai neliko tos bjaurios išraiškos.
- Nebus reakcijos? - Čia ir yra mano reakcija.
Kur tai nutiko?
Vonioje.
Kaip senais laikais, ką?
Pasakysi kitiems?
Parašiau žinutę Ho.
Tikiuosi, jis jau išpliurpė kitiems.
Nusiuntei žinutę?
Negi reikėjo parašyti tviteryje?
Jėzau Marija, Stendiš, numirė žmogus.
Žinai, kaip Luiza pasijaus?
Todėl ir parašiau Ho. Pasielgiau taktiškai.
Taigi... Na, jau pasakei man tą baisią žinią... tad gali eiti sau.
Matau, kad esi labai užsiėmusi.
- Nepaklausi, kieno vonioje? - Kieno vonioje?
Atleisk, ši informacija ne visiems.
Tu tuo mėgaujiesi.
Labiau mėgaučiausi su stikline vandens.
Žinai, kaip troškina ryte, kai visą naktį dirbi.
Dėl Dievo meilės.
Tu viena?
Taip, derėjo paklausti.
Atrodo, kad būčiau ne viena?
Taip. Vis tiek turėjau paklausti.
- Sunku atsikratyti reputacijos. - Turėtum žinoti.
Visi, su kuriais tau teko susipažinti, sako, kad esi visiškas šūdžius.
Bet man nebereikia su tuo taikstytis, nes tau nebedirbu. Pameni?
Aš stengiausi. Triskart parašiau tą patį laišką žmogiškiesiems ištekliams.
Taip, žinau. Jie man persiuntė.
Kažką apie dokumentų patvirtinimą.
Dėl Dievo meilės, Lembai. Kas yra?
Daugybę metų mane gąsdinai, kol galiausiai padariau tai, ko norėjai.
Pasirašyk prakeiktus popierius ir leisk man toliau gyventi.
Noriu įsitikinti, kad supranti, ką darai.
Nes įsivaizduok, kaip pasijusčiau,
jei imtum savęs gailėti ir atkristum.
Nenorėčiau, kad tai gultų ant mano sąžinės,
jei pultum į ašaras ir ieškotum paguodos butelyje.
Sakoma, kad girtuokliai nuolat ieško pasiteisinimų.
Nekaltinu tavęs, tai – liga.
Beje, tai buvo jo senelio.
Kas?
Jo senelio vonia, nors ir neklausei.
Nepaklausei ir kas.
- Kas ką? - Kas nušovė Rivą.
Nes kaip ir aš, tu žinai, kad jis gyvas.
Baik tuos žaidimus.
Ką tik sakei, kad atpažinai jo kūną.
Taip, o tau pabrėžtinai nerūpėjo aplinkybės.
Man šokas, aišku?
Tau šokas, kad aš čia, bet neįdomu,
kad Rivas gyvas, nes pati jį matei.
Ką čia paistai?
- Visiška nesąmonė. - Visai ne.
- Prašau, Stendiš. - Ne...
Tau neišeina.
Ir be to...
jo automobilis stovi lauke.
Taip. Gerai. Jis buvo čia,
- bet dabar jo nebėra. - Ką gi, taip jau geriau.
O dabar nebeapsimetinėk,
kad nepaslėpei to seno šunsnukio savo miegamajame.
Džeksonai. Rivas paprašė manęs jį apsaugoti.
Dabar laimingas?
Juk pažįsti mane.
Aš visad pilnas gyvenimo džiaugsmo.
Gerai. Dabar gal jau išeisi iš mano miegamojo.
Bičiuli.
Kur Rivas?
PARYŽIAUS TAKSI
Kas tu toks, po velnių?
Kiek dar važiuosim?
Jau netoli.
Išvertė Akvilė Katilienė