Nost no ceļa! Malā!
Kas, pie velna?
River, tev jādara tieši tā, kā teikšu.
- Ketrina ir pie tevis? - Par Ketrinu es neko nezinu.
Ja nodarīsi viņai pāri, es tevi nositīšu.
Man tikai lika te atnākt un nodot tev ziņu.
- Nemuldi! - Lūdzu!
Man tikko atsūtīja bildi ar manu māsu un viņas bērniem pie šūpolēm.
- Kurš? - Es nezinu, skaidrs?
Man jādara tas, ko liek, citādi viņi nogalinās bērnus mātes acu priekšā.
Tie ir slikti cilvēki, River. Lūdzu!
Klau, esmu kretīns un maita.
Es tev nepārmetu, ka mani neciet, bet tie ir bērni, River.
Viņi nogalinās bērnus.
Viņi nogalinās arī Ketrinu. Kas viņi ir?
Cik reižu... Nezinu. Es Dienestā nestrādāju. Pasaki tu!
Viņi grib, lai tu dabū šo. Es pierakstīju.
Premjerministra pārbaudes lieta. Tu zini, kur tā ir, ja?
Protams, zinu, kur tā ir.
Tad jau zini, ka to nevaru dabūt.
- Nē, tev jādabū. - Nē, tas nav iespējams.
Tajā Parka daļā netiek neviens.
- Tev tā jādabū. - Pat ja tiktu iekšā, es ne...
- Jādabū līdz pusdienlaikam. - Pu... Stunda?
Citādi mans māsasdēls, māsasmeita, māsa, Ketrina - visi mirs.
- Nē, vajag vairāk laika. - Beidz! Tev jāmēģina.
- Lūdzu... - Tā.
- Kam tā jāatdod, ja to dabūšu? - Es nezinu.
Es tikai... Es nezinu.
Viņi teica, ka sazināsies pusdienlaikā.
- Kāpēc viņi neprasīja, lai to izdari tu? - Es Dienestā vairs neesmu.
Tu to zini.
Un es esmu Muklājā, ko tev patīk man atgādināt.
Jā, bet tev nebūtu jābūt Muklājā. To zina visi.
Varbūt arī viņi.
Varbūt viņi grib tevi, jo tu... Velns parāvis!
Jo tu esi īpašs.
Tu esi vienīgais, kas var dabūt to gatavu.
Ko? Kāpēc tu uz mani tā skaties?
Ak kungs! Ak dievs!
Ak kungs!
River, lūdzu, ej! Skrien! Tagad.
Lūdzu, neļauj viņiem mani nošaut! Lūdzu...
Velns! Jā, labi.
Lūdzu!
Ko tu dari?
Ko tu dari? River!
Velns!
PĒC MIKA HERONA GRĀMATAS REAL TIGERS MOTĪVIEM
Esiet uzmanīgi!
Malā!
Paldies. Atvainojiet! Piedodiet!
Malā! Piedodiet! Atvainojiet! Paldies.
- Vai varat... - Kas par steigu, draugs?
Piedodiet!
Malā!
Ielaidiet! Aiziet!
Aiziet! Aiziet!
Man jārunā ar Drošības daļas priekšnieku.
Te ir rinda.
Sazvaniet viņu tūlīt pat!
Ar to jūs pat netiksiet ēkā.
Kā man jūsu pietrūka!
Telefonu izslēgt.
KETRINA - ATLIKUŠAS 25 MIN.
Teicu - izslēgt!
Jā, tūlīt!
Izslēgt!
Viņš ir klāt, ser.
Paldies.
Tu mani čakarē?
- Nē. - Tātad šīs nav muļķības?
- Vai tev jābūt kur citur, River? - Nē.
Nē, tās nav muļķības, un nē, nav jābūt citur.
Negribu, lai esi te ilgāk, nekā vajadzīgs, nelaimes putns tāds!
- Sapratu. - Ei!
Tas krēsls ir domāts īstiem, pieaugušiem spiegiem.
Spiegiem, kas nesagrauj Stanstedu un nepamatoti nepiesaka kodu "septembris".
Klau, dažreiz man rodas iespaids, ka es tev nepatīku.
Es gribētu redzēt, kā tevi, sākot no kājām, apēd cūkas.
Tev ir ļoti eklektisks vēlmju saraksts.
Bet šīs nav muļķības.
Tev ir briljants?
Lūdzu. Visu labu!
Pagaidi!
- Kā tu to dabūji? - Ko?
Uz tā jumta bija tikai trīs cilvēki.
Stendiša, Longridžs, Gaja. Tu ne.
Nu, acīmredzot cilvēks, kurš to paņēma,
bija rīkojies impulsīvi un to nožēloja.
- Kurš tas bija? - Es nezinu, Dafij.
Tas bija atstāts uz mana galda ar zīmīti, lai atdodu tev.
Vai zīmīti atnesi?
Nē. Un no zīmītes tāpat nevar pateikt, kurš tas ir.
Nē. Tu, protams, nevari.
Tu savu briljantu atguvi. Tas ir galvenais, ja?
Pagaidi!
Aiziesim pārbaudīt, vai tas ir īsts, ja?
- Kāpēc lai tas nebūtu īsts? - Nezinu, River. Pasaki tu!
- Klau, tas tika iedots man... - Jā.
...es to iedevu tev. Tas ir viss, ko zinu.
Nu tad aiziesim un noskaidrosim kopā, ko?
Vai man tur jāiet? Kāpēc? Kāpēc...
Tu teici, ka tev nekur citur nav jābūt.
Jā, labi. Iesim!
River, ja tu mani čakarē,
es tev iegāzīšu tik stipri, ka dirsīsi zobus.
Stendiša neuzrādās ne morgos, ne slimnīcās.
Kāds viņu nolaupījis.
Viņa sazinājās ar Kārtraitu. Vismaz tā viņš teica, pirms aizjoza.
- Un kur viņš ir? - Nav ne jausmas.
- Nu, piezvani viņam! - Jau zvanīju.
Viņa telefons ir izslēgts, tāpēc nevaru viņu arī izsekot.
Apžēliņ! No jums ir apmēram tikpat liels labums kā no papīra prezervatīva.
Kur ir mazā un lielais?
- Vai zini, kas tajā iekšā? - Jā.
Saldējums, mērce, putukrējums, zefīriņi. Tāpēc es to nopirku.
Tajā ir tik daudz kaloriju, ka pietiktu nedēļai.
Es tās nodedzinu. Zinu, ka tavā vecumā nomest svaru ir grūtāk.
Klau, varbūt mēs neesam viens otra pirmā izvēle,
bet esam tikai tu un es.
Mums ir kopīgs kabinets, un viss.
Jā, un Riveram ar Luīzu ir otrs.
Hou ir pats par sevi.
Un Lemam ar Stendišu ir kaut kāda kroplīga līdzatkarība.
Tāpēc varbūt mums jāapvienojas.
Lai darītu ko?
Lai tiktu ārā no Muklāja.
Ja vien negribi tur palikt pavisam.
Atšķirībā no tevis man vēl ir laiks pārdomāt un izvērtēt iespējas.
Esmu tikai piecus gadus vecāks.
Lems.
Vai Stendiša ir sazinājusies ar tevi vai Šērliju?
Nē. Mēs būtu jums to paziņojuši.
Neesmu pārliecināts, redzot, kā slaistāties un ēdat saldējumu.
Nāciet atpakaļ! Viņa ir nolaupīta.
- Viņa esot nolaupīta. - Kas nolaupīja? Ko viņi grib?
Viņš nepateica. Grib, lai tūlīt ejam atpakaļ.
Kā viņš vispār zināja, ka esam te?
Jā, es tagad domātu tieši par to.
Stendiša ir nolaupīta, un ko? Tu to piefiksē un ej tālāk?
Ejam! Ja viņš zina, ka esam te,
tad droši vien zina, ka neesam izkustējušies.
Ak dievs! Nu mums būs kārtīgas ziepes.
Hou noteikti izsekojis dienesta telefonus.
Viņš droši vien arī ierīkojis kameras mūsu māju tualetēs.
Jā, tev vajadzēs iegāzt viņam vēlreiz.
- Vai tas būs ilgi? - Tu teici, ka tev nekur nav jābūt.
Nu, ar "nekur" es, protams, domāju Muklāju.
- Kārtrait! - Tāpēc... Kundze!
Ko tu te dari?
Viņš atdod pazudušo briljantu. It kā.
Es nejautāju tev. Es jautāju viņam.
Patiesībā es pazudušo briljantu jau atdevu.
Un es viņu vedu to pārbaudīt un apstiprināt.
To tu vari izdarīt viens. Man ar Kārtraitu jārunā.
Kundze, jūs formāli vairs nepārraugāt ne mani, ne suņus.
Es joprojām pārraugu lēnos zirgus. Paveicies.
Nāc, Kārtrait!
Atgriezies manā kabinetā, kad viņa būs beigusi.
Ja man būs jānāk tevi meklēt, būs slikti.
Kundze!
Es negribu tevi šajā ēkā. Nekad.
Tu izposti manu karjeru.
Kad uzrodies tu, no debesīm sāk krist vardes
un pa krāniem - līt asinis.
- Es atnesu pazudušo briljantu. - Mani tas briljants neinteresē.
Tas, ka tā nebija, lika Dafijam izskatīties kā muļķim, un man tas patika.
Līdz tu to sabojāji, tāpat kā tu sabojā visu pārējo.
- Es negribēju neko sabojāt. - Aizveries!
- Tavu nemitīgo katastrofu dēļ... - Jā.
...man nu ir jāpārrauga, kā tiek pārvietotas kastes.
Un tu un pārējie Muklāja nejēgas
velkat garumā pat to.
- Nu, kastu ir daudz. - Es negribu aizbildinājumus.
Gribu, kaut tevis nekad nebūtu bijis.
- Šķiet, ka man jāiet. Jā. - Jā.
Turpini iet, līdz tiksi līdz jūrai.
Un, kad tiksi līdz jūrai, turpini iet ar muti vaļā!
Tu zini, kur ir izeja.
Hei!
- Čau! - Sveika! Šis ir dīvaini, ne?
Jā.
- Īsti nezinu, kāpēc apstājos. - Es arī ne.
- Vai negribi ko iedzert? - Nē, paldies.
Nē, jā. Tā jau ir. Nu, gan tiksimies.
Diez vai.
- Ja vien neiedošu tev savu numuru. - Vai atceries, ka izsviedu tevi ārā?
Jā. Es laikam cerēju, ka mēs varētu šķirties draudzīgāk.
Zinu, ka uzskati mani par kretīnu. Es tāds esmu.
Bet droši vien ne tik liels kretīns, kā tev liekas.
Klau, vienkārši... Man tagad nav labs posms,
tāpēc iespējams, ka mazliet pārspīlēju un...
Ei!
Atvainojiet! Kāpēc jūs to savācat?
Divas dzeltenās līnijas. Jūsējā?
- Nē. - Tad jau nav jūsu darīšana.
Vispār ir gan.
Pati uztaisījāt?
Esmu no MI5, un man jāieskatās šajā mašīnā.
Jā, kā tad.
Stulbā govs.
Ko, pie velna, jūs darāt?
Mieru!
Vājprātīga.
Jums par to būs jāatbild.
Nākamreiz dari, kā liek.
MAXI-MASS PROTEĪNI
- Viņa ir nolaupīta. - Jā, tā Lems saka.
Kas nolaupījis? Ko viņi grib?
Tas jāprasa Kārtraitam.
Viņš saņēma ziņu - it kā no Stendišas.
Tad aizdrāzās kā dzinējsuns ar čili pakaļā.
- Ko Lems tagad dara? - Vairāk nekā jūs abi.
Es vēroju, kā jūs ienācāt, lai redzētu, vai jums neseko.
- Aiztaupīju jums pūles. - Mēs zinātu, ja tā būtu.
Nē. Jā, jums gan neviens nesekoja, bet šie ļaudis ir labi.
Domāju, ka viņi stāv ārā. Piezvani uz 999!
Nosauc viņiem adresi un pasaki, ka te kāds tips uz ielas
vicina garāmgājēju priekšā savu krānu.
Viņi sekoja Stendišai no šejienes uz AA.
Un zināja, ka Kārtraits būs te, kad ar viņu sazinājās.
Tātad droši vien viņi novēro visu ēku
un noklausās telefonus.
Izejiet ārā! Izsekojiet tos, kas posmā no kafejnīcas līdz pieturai ies prom,
tiklīdz viņš būs piezvanījis.
Cik ilgi jāseko?
Līdz sapratīsim, kas viņi ir un ko grib.
Neejiet par tuvu!
Policiju, lūdzu!
Jā, esmu Oldersgeitstrītā 152.
Te ārā kāds vīrietis ar savu krānu vienā rokā un ieroci otrā
kliedz, ka Dievs liek viņam nogalināt.
Tā vajadzētu būt ātrāk.
Pat ne tuvu.
Te Dafijs. Vai Kārtraits joprojām ir ēkā?
Bļāviens!
Iekšā!
Kundze!
Kur Kārtraits palika, kad beidzāt ar viņu runāt?
Nezinu. Pameta ēku.
Viņš nav pametis ēku. Mums nav ne jausmas, kur viņš ir.
Tas nav labi.
Kurš viņu ielaida?
Es.
Ak vai!
Un tas briljants?
Kundze!
Šis laiks ir tik drudžains! Es pat aizmirsu par vecāku kāzu jubileju.
Ak dievs!
Par laimi brālis teica, ka varu samesties ar viņu. Izglāba.
Sasodītais Rivers Kārtraits.
Pēdējoreiz pie lifta tu man iegāzi pa seju ar ugunsdzēšamo aparātu.
Jā, atvaino!
Bet tu mēģināji saņemt mani ciet par to, par ko nebiju vainīgs.
Smieklīgi.
Tā gan, vecīt. Tu mani pārspēji.
Tas jāciena, vai ne?
Jā.
Un ko, pie velna, tu te dari? Joprojām lēnais zirgs?
Joprojām piesmirdini šo vietu kā beigts zirgs, pilns ar zirga mēsliem?
Jā, nu, tieši tāpēc esmu te.
Lasīšu jaunajiem darbiniekiem lekciju par to, kā nenonākt Muklājā.
Netizlojies!
Ar to es negribu teikt, ka tev neticu.
Gribu teikt, ka lekcijā par to, kā nenonākt Muklājā,
tu varētu teikt: "Netizlojies!" -
un atkārtot to veselu stundu.
Nuja. Zini, droši vien es pateikšu mazliet vairāk,
bet, ja tas tevi mierina, doma lielā mērā būs tāda. Jā.
Prieks, ka neesi ņēmis ļaunā.
Nē, vecīt. Tagad tu esi tur un es esmu te.
Un es labāk noslīktu savos mīzalos, nekā mainītos vietām ar tevi.
Tieši tā.
Vispār zini ko?
Negribu palaist garām, kā veselu stundu jaunajiem stāstīsi, kāds tu esi pajoliņš.
Pareizi?
Nevaru nepiekrist.
LEMS
Tips beisbola cepurē. Autobusu pietura.
Un neizbiedējiet! Viņi var aizvest mūs pie Stendišas.
Ko, ellē, tu dari?
Sekoju, ejot pa priekšu. Tā ir daudz neuzkrītošāk.
Un nezvani man!
Tad neatbildi, ja negribi runāt.
Ve...
- Skrien pakaļ! Mēģināšu nogriezt ceļu. - Labi. Velns!
Draņķis tāds!
Velns!
- Velns parāvis! - Labais!
Velns!
V...
Velns!
Es teicu, lai neejat par tuvu, nevis lai aizbaidāt kā balodi.
Es piefiksēju numuru.
Lem!
Jā, man jāizmazgā veļa.
Jā. Nu...
Cikos, tu teici, sāksies?
Pēc desmit minūtēm. Jā.
Pag! Uzgaidi!
Sāksies 13.00, nevis 12.00.
- Žēl. - Jā.
Vienos man jābūt citur.
Nu, esmu drošs - kāds to ierakstīs. Tāpēc...
Es tiešām tā ceru.
Vajag ko jaunu, pie kā dračīt.
Jā. Es droši vien palikšu tepat.
Apkopošu domas, ja?
Mēģināšu aizmirst, ko tu tikko teici.
Jā, vecīt. Dari tā!
Pirms aizeju...
Parādi savu drošības caurlaidi!
Caurlaidi? Tu zini - esmu Dienestā.
Nē. Tu esi lēnais zirgs,
tāpēc tev vajag drošības caurlaidi, lai atrastos te.
Jā. Man iedeva.
Tā ir apmeklētāja caurlaide.
Ar to tiek tālāk par reģistratūru,
bet tik dziļi ēkā kā te vajag drošības caurlaidi.
Jā. Tā man ir telefonā.
- Parādi! Jā. - Gribi redzēt? Labi.
Numurzīmi pārbaudīji?
Tā ir viltota.
Tāpēc Lemu tā neinteresēja.
Kur viņš pēc tam nozuda?
- Viņam nekā nav. - Vai var noskaidrot, kas viltojis?
Tumšajā tīklā šo pakalpojumu piedāvā ap 500 cilvēku,
un viņi nezinās, kam pārdevuši.
Kāpēc man tas ir jāskaidro?
Tā noteikti jutās Jēzus, stāvot starp idiņiem.
Jā, viņš bija slavens ar to, ka neviens viņu necieta.
Pie kafejnīcas, kur nolaupīja Ketrinu, bija atstāta nomas mašīna.
Te ir tā čaļa dati, kurš to iznomāja.
Ko? Domā - nolaupītājs pateica savu īsto vārdu un adresi?
Šons Donovans.
Vismaz kaut kas, ko izpētīt.
Tur nav, ko pētīt, saulīt.
Vai tas ir furgons?
Aizveries vienreiz par to furgonu!
Tev tas būtu jāizseko.
Es to izsekoju.
Bet, tā kā jūs viņus izbiedējāt, šīs numurzīmes būs nomainītas.
Kas tad nodžinkstēja?
Kārtraits. Ieslēdzis mobilo.
- Kur viņš ir? - Parkā.
Beidz, vecīt! Tev tās caurlaides nav, ja?
Nē, ir gan. Man tikai bija atvērtas dažas cilnes, ko vajadzēja aizvērt.
Te jau ir. Tā, lūdzu.
Stulbais mērgli!
Kārtraits ir Parkā.
Ko, pie velna, viņš dara Parkā?
Viņu tur grib ne vairāk kā kaku burbuļvannā.
Neprasiet man!
Vai viņš iereģistrējās?
Jā. Un nu viņš tajā ēkā ir nozudis.
Vārds un adrese uzrādās.
- Jā, nuja. - Redzēs, kas viņš ir.
- Mēs to adresi novērosim. - Jā.
- Pag, tas ir mans pavediens. - Tas nav pavediens.
Lūdzu, neatstājiet mani ar Hou!
Joprojām domā, ka apliecība ir viltota?
ŠONS DONOVANS AUGSTA RISKA DROŠĪBAS DARBINIEKS
Nu tad kļūdījos.
Es nebaidos atzīt kļūdas.
BĀRBIKENAS VEĻAS MAZGĀTAVA
Nē.
Tik slikti?
Viņiem ir Stendiša.
- To tu man neteici. - Es tev neteicu neko.
Viņi noklausās mūsu telefonus.
- Vai sekoja tev uz šejieni? - Es atkratījos.
Kāpēc tu runā ar mani, nevis ar suņiem?
Viņi sazinājās ar vienu no manējiem, kurš nupat ir izgaismojies Parkā.
Pieņemu, ka teica viņam darīt, ko liek, citādi Stendišu dabūsim pa gabaliņiem.
Negribu to procesu paātrināt.
- Ko vari man pateikt? - Tie ir bijušie militāristi.
Vari to pateikt pēc izskata?
Jā. Viņi staigā apkārt tā, it kā durklis būtu pakaļā,
un trīs stundas dienā pavada sporta zālē, tāpēc drēbes vairs neder.
- Tātad algotņi? - Nē. Algotņi ir plānprātīgi.
Nē, šie čaļi ir organizēti, kontrolēti.
Tad privātā apsardze?
Kas ir pietiekami lieli, lai mēģinātu ielīst Parkā?
Ir trīs firmas, kas var īstenot tādu operāciju.
Vētrlauzis un Sitiena spēks...
Apžēliņ! Kas par nosaukumiem!
Kāpēc nav vienkārši Akmenscietie daikti?
Nu, Vētrlauža puiši darbojas Sīrijā.
Un droši zinu, ka Sitiena spēks grasās likvidēt kādu Libērijas militāristu.
Kā zini?
Organizēju loģistiku.
Kāds ir trešais variants?
Barvedis. Jaunpienācēji.
Viņus vada Slajs Montīts.
Negribas vērtēt cilvēku tikai pēc vārda,
bet izklausās pēc galīga mīkstā.
Sens ītonietis, labi sakari, mācījies kopā ar pusi Kabineta.
Mans vērtējums nemainās.
Jā. Nu viņš izdzīvo savu slapjo sapni - veido privāto armiju.
Bet tas viņam būtu ellīgs gājiens - nolaupīt un šantažēt Dienesta aģentus.
Kurš viņam par to maksātu?
Varbūt tikai kāda naidīga ārzemju vara,
bet tas viņam radītu sūdus tepat uz vietas.
Man kāds nāk prātā.
Nolāpīts!
Jā.
Kārtraits - uz austrumu kāpnēm.
Jā. Esmu uz austrumu kāpnēm, un viņš dodas uz pagrabu.
Pat nedomā, vecīt!
Malā!
Velns!
Nāc šurp, mērgli!
- Atver durvis! - Sveiki!
Kārtrait, es runāju nopietni.
- Atver tās sasodītās durvis! - Sveiki!
- Ja neatvērsi durvis... - Ei!
- ...es tev sadošu iekšās. - Sveiki!
Dafij, te Hobss.
Kārtraits ir pagrabā. Viņš...
Viņš man uzbruka un atņēma caurlaidi. Vārdu sakot, es netieku iekšā tajā telpā.
Nē, sasodītā trollene nelaiž iekšā.
Vai tu esi suns?
Nē. Viens no viņiem ir aiz tām durvīm.
- Tad lai viņš tur paliek! - Neiebilstu.
Tā. Man tūlīt vajag šo, citādi kāds mirs, ja?
Tu esi Kārtraits juniors, ja?
- Jā. - Saskatu līdzību ar tavu vectēvu.
Man vajag šo. Aiziet!
To es tev nevaru iedot.
Nu, vajadzēs iedot, jo, ja neiedosiet...
Redzat šo sievieti? Viņa mirs. Ja?
Tad baidos, ka viņa mirs.
Ko? Vai jūs... Viņa ir no Dienesta. Viņu nogalinās.
Tavs vectēvs man diez ko nepatika.
Bet viņš man patika labāk nekā suņi.
Ja ļaušu tev iziet no šejienes ar šo lietu,
suņi tevi apstrādās tā, ka būsi tādā krēslā kā manējais,
un viņa droši vien nomirs tāpat.
Bet es piezvanīšu kādam, kurš varētu tev palīdzēt.
Jā, lai vai kas viņš ir, atlikušas trīs minūtes, lai palīdzētu, tāpēc...
Piedrāzt! Es... Piedrāzt! Man šim nav laika.
Vienkārši iedodiet man to lietu! Piedrāzt! Es atradīšu.
Velns! Viņa ir pagalam.
Velns! Ketrina!
Kārtrait, telefons. Tūlīt.
Ko...
Jā, ko?
Tūlīt pat pazūdi no turienes!
Ko, kāpēc? Lem, paklausieties!
Kāds nolaupījis Stendišu, un man jādabū lieta,
- citādi viņu nogalinās. - Nē. Paklausies tu!
Tev varbūt liekas, ka esi superīgs, Kārtrait, bet patiesībā sūds vien esi.
Lem, vai dzirdējāt, ko es teicu? Stendiša mirs.
Nē, nemirs. Tagad pazūdi no turienes, pirms esi sataisījis ziepes mums visiem.
Ko tas nozīmē? Ko lai es daru? Ko, ellē, lai es daru?
- To, ko Lems lika. - Viņš lika no šejienes pazust.
Tur aizmugurē ir saimniecības lūka. Tā ved uz autostāvvietu.
Es savā stāvā suņus nelaidīšu, tāpēc tev ir mazliet laika.
Ja nu viņš kļūdās?
Tad tas būtu pirmoreiz.
Velns!
Pagājušoreiz jūs man pie galvas pielikāt ieroci.
Nu piedāvājat apkalpošanu numurā?
Fotogrāfijai bija jābūt pārliecinošai.
Kam jūs to aizsūtījāt? Lemam?
Ja mēģināt viņu šantažēt, draudot man,
- diez vai tas izdosies. - Mums jūs jāpārved.
Jums ir kādas 20 minūtes, lai to apēstu.
Ja gribat ko citu, lūdzu, pasakiet!
Es gribētu mājās, lūdzu!
Nezināju, vai esat veģetāriete, tāpēc viena ir ar šķiņķi, viena - ar sieru.
Un kas šī par vietu?
Patvērumi parasti ir tukši, bezpersoniski. Šī māja šķiet apdzīvota.
Vai arī varat tos apvienot. Šķiņķi un sieru.
No ielas pie kafejnīcas, kur savāca Ketrinu, tika aizvilkta nomas mašīna.
Nomas dokumenti bija aizpildīti uz Šona Donovana vārda.
- Viņš strādā Bar... - Barvedī. Vēl kas?
Beidz blenzt!
Mārkuss un Šērlija gaida pie viņa mājas.
Ko? Viņi vēl nav sapratuši, kas tas ir?
Kas tas ir?
Varena dirsināšana - lūk, kas tas ir.
Ko jūs gribat teikt?
Ka Barvedis to dara izklaides dēļ?
Nē, naudas dēļ.
Aizbrauc uz viņu biroju!
Un, ja tad vēl nesapratīsi, atpakaļ nebrauc!
- Vai nu varu atvērt acis? - Nē.
Ar asumiņu.
Viņa never vaļā.
Doranas kundze!
Te Dafijs.
Es eju iekšā!
Vācies prom!
Ja nedrīkstu iet iekšā, lūdzu, izsūtiet Riveru Kārtraitu ārā!
Es tādu nepazīstu.
Neviena cita te nav.
Es uzaicinātu jūs ienākt un paskatīties, bet es...
Bet jūs savā stāvā suņus nelaižat.
Jā, bet man tas jāignorē, ja dodat te patvērumu iebrucējam.
Labi. Nāciet iekšā!
Bet man vajadzēs jūsu datus, īpaši tā, kurš mani nosauca par trolleni.
Man vajadzēs viņa vārdu sūdzībai, ko grasos iesniegt personāldaļā.
Hobs!
- Vai atstāsim viņu tur? - Viņa tur nav.
Tās ir viņu zeltakāzas.
Es nepirkšu viņiem bekona piegādes abonementu.
Nav svarīgi, cik tas bekons ir labs.
Jā, zinu, ka tētis to grib, bet kā ar mammu?
Kad viņa saka: "Es neiebilstu. Nesatraucieties!" -
viņa vienmēr melo.
Jā, labi.
Tu nopērc to, un es nopirkšu kārtīgu dāvanu,
lai mammai ar to smaku nebūtu sabojāta visa nedēļas nogale.
Labi.
Ei, agri brauc prom.
Nē, vēl strādāju. Jāpiedalās sapulcē Metropoles policijā.
Palīdzēsi uzrakstīt sarežģītos vārdus?
Zini, es reiz satikos ar policistu.
Atvaino!
Neatvainojies! Viņu atlaida, jo viņš pats sev iesita ar elektrošoku.
Un tas nebija starp galvenajiem iemesliem, kāpēc viņu pametu...
Nu gan!
Skaidrs.
- Labi. Laimīgi! Jā. - Līdz vēlākam!
Tā. Esmu ārā.
Nedomā, ka dabūsi zelta zvaigzni.
Es ielauzos Parkā un izlauzos ārā. Tas nav nieks.
Ņemu to atpakaļ. Paldies par to sauli, kas spīd no tavas pakaļas.
Vai pateiksiet, kāpēc izrāvāt mani laukā?
Tāpēc, ka tev tur vispār nebija jābūt.
Es domāju, ka ir apdraudēta Stendišas dzīvība.
Nē, tu vispār nedomāji.
Tad kas, pie velna, notiek? Pie kā viņa ir?
Pie tīģeriem.
Nu velns...
River! Neticami, ka aizgāji neatvadījies.
- Ei, stulbeni! Te augšā. Re! - Nu, klau! Nē...
Tas ir tikai sākums, saulstariņ.
Iesēdiniet viņu mašīnā!
Tulkojusi Inguna Puķīte