-Politiet. -Hjælp! Hjælp mig!
MADRID 15. JUNI 1991
KL. 01:35
Tag det roligt. Hvad er der sket?
I skal komme! Han er herinde!
Tag det roligt. Fortæl, hvad du ser.
Er der nogen i huset?
Hallo?
Kommissær. Det er det hus, 3C.
Han er her!
Mor! Mor!
Vi sender en patrulje straks. Hvad er adressen?
Gerardo Nuñez 8.
Er du der stadig?
Hallo?
Alle enheder til Gerardo Nuñez 8.
Alle tilgængelige vogne skal svare på alarmen.
Tidligt om morgenen 15. juni 1991 modtog Madrids politi et alarmopkald.
Denne historie er baseret på politirapporten.
Tre dage tidligere.
Tirsdag
Tre dage tidligere. Tirsdag 12. juni 1991
Irene, du går på badeværelset først.
Lucia, vi skal af sted. Op med dig.
Du skal ikke støje.
Kom nu, min ven. Du skal op.
Vi skal i skole.
-Jeg vil i skole. -Vil du? Det var da godt.
-Har du tisset i sengen igen? -Ja.
Få Irene til at vaske dig.
Vero!
-Hvad er der? -Irene vil ikke lukke mig ind.
-Jeg er i bad! -Ikke råbe.
Han har tisset i sengen. Hjælp ham. Du er ældre end ham.
Jeg er ældre, så jeg kom herud først.
Har du ikke varmet mælken? Du er en køn storesøster.
-Lucia, vær nu forsigtig. -Vi skal have fotos til solformørkelsen.
-Hvilke fotos? -Ikke fotos.
Vi skal bruge negativer for at beskytte øjnene.
Håndklædet lugter af kylling. Du lugter af våd kylling.
-Stop! Vero! -Lucia, lad Irene være.
Tag et af de håndklæder, der hænger til tørre.
Du kunne godt have fortalt, at I skulle have negativer med i går.
Okay, så må du selv gøre det.
-Er alt i orden? -Ja.
Vi havde fødselsdagsfest og lukkede klokken to. Jeg er helt færdig.
Jeg skulle bare hente noget til et skoleprojekt. Hvil dig nu.
Jeg vil sove lidt mere. Vi ses senere.
-Hvad er der? -Jeg vil ikke tisse i sengen i nat.
-Hvad? -Jeg vil ikke tisse i sengen.
Godt. Gå nu bare ind.
-Hvordan har du det? -Godt.
I ved, at Jorden drejer rundt om sin egen akse.
Den kredser også om solen.
Mens månen, som er en satellit, kredser om Jorden.
Når månen havner mellem Jorden og solen-
-opstår et astronomisk fænomen.
Månens skygge falder på Jorden.
Fænomenet er interessant, fordi det er subjektivt.
Det afhænger af den person, der betragter det.
Det, vi kan se i Madrid i dag, er ikke det samme, som man ser i Barcelona.
Næste billede. Vi kan tydeligt se to forskellige områder.
Skyggen, eller den mørkebrune del, og den brune del.
Den mørkebrune del får intet lys, men ligger i totalt mørke.
HAR DU DEN?
Den brune del er skyggeområdet.
Historisk set har overtro-
-givet mange forklaringer på solformørkelse. Næste billede.
Primitive kulturer troede, at himlen reflekterede det, der skete på Jorden.
De mente, at under en solformørkelse herskede mørket over lyset.
Mange kulturer mente, at formørkelsen var en tid for offerriter.
Næste billede.
Mayaerne mente, at menneskeblod...
Tiden er gået. Vi skal ud og se solformørkelsen. Bagefter fortsætter vi.
Hjælp mig med vinduerne, Sara. Har I ikke et negativ, tager I et i æsken.
Forstået? I må ikke se direkte mod solen. Brug negativet.
-Vent lidt. -Nej, vi går.
Vi skal op, piger. Rosa, vil du slukke projektoren?
-Vent... -Hvad er der?
-Vi skal vente på Diana. -Hende, der blev tilbage?
Jeg fortalte hende, hvad vi skulle lave. Hun vil være med.
Skulle det ikke blive mellem os?
Nu er det mellem os og Diana. Hun er smaddersød.
Kan huske du Manolo med strithåret?
Ham, der døde i en mc-ulykke. Det var hendes kæreste.
-Hvorfor fortalte du det? -Jeg talte over mig.
Alle ved jo, at det fungerer bedre med ulige antal.
Alle er ovenpå nu. Der er klar bane.
Begoña, hvad er det der?
Uhyggeligt.
Hold sammen. Denne vej.
Vent på mig.
Her.
Her er ulækkert. Har I gjort det før?
Ja, i min by. Du har vel også gjort det?
Ja, med et stykke karton.
Aldrig med et rigtigt bræt.
OKKULT LEKSIKON
-Hvad er det? -Et foto.
Hvorfor det?
Man skal have en ejendel fra den, man vil kontakte.
Et foto er da ikke en personlig ejendel?
Hvis det tilhører personen på billedet.
Jeg har ikke taget nogen af Manolos ejendele med.
Kan I se, hvordan månen går ind foran?
Kan I se ringen? Se på solringen.
Se gennem negativerne.
Det er meget smukt.
Der står, at man skal sætte pegefingeren på glasset.
-Luk øjnene. -Hvorfor?
Så får man hurtigere kontakt.
Er der nogen hos os?
Det var ikke mig. Jeg sværger.
Hvem er det?
Vil du tale med os?
Er du...? Er du Verónicas far?
Vil du tale med Verónica?
S...
...E...
Ser. Jeg ser... Hvad ser du?
-Med mit lille øje. -Er du dum i hovedet?
Hvad? Jeg ved, at det er dig, der bevæger den.
Vero... Var det dig, der flyttede den?
Hvem er du?
Det brænder!
Vero?
Vero!
Vero, er du okay? Hvad sker der?
Vero!
Vero! Vi går nu, Vero! Kom nu, Vero!
Find lommelygten. Diana, lommelygten!
Hvor er den? Jeg kan ikke se noget, Rosa.
Fandens. Her er den! Jeg har den.
For satan da!
-Brættet er ødelagt. -Hvor er Verónica?
Verónica?
Verónica!
-Diana! Diana, hent hjælp! -Vi får ballade!
Verónica?
Verónica! Hvad er der galt?
Hvad er det, du siger?
Verónica?
Kan du høre mig?
-Hvad skete der med mig? -Du besvimede.
Se på min finger.
Vi har ikke fået fat i din mor.
Hun er på arbejde.
-Er du besvimet sådan her før? -Nej.
-Har du fået morgenmad? -Ja.
Har du diabetes?
Verónica, hør nu på mig.
-Har du diabetes? -Det ved jeg ikke.
-Problemer med blodsukkeret? -Ikke så vidt jeg ved.
-Har nogen i familien diabetes? -Nej, det tror jeg ikke.
Har du tager nogen stoffer?
-Hash, piller? -Nej.
Har du menstruation nu?
-Hvor gammel er du, Verónica? -15.
Og du har ikke fået menstruation endnu?
Det er sikkert lavt blodtryk. Du kan også have blodmangel.
Jeg anbefaler rødt kød i dag, hvis det er muligt.
Hvile dig her i nogle minutter. Timen er næsten forbi.
-Det her er sejt. -Piger!
-Vi skal altid vente på dig. -Hvad er det sket med din hånd?
Ingenting. Jeg har skåret mig på noget glas.
-Lad mig se. -Hvor er Rosa?
De er allerede gået... Du fik ikke set solformørkelsen.
-Solen var sort. -Det var sejt.
-Hvorfor var du der ikke? -Jeg var hos søster. Sig intet til mor.
-Om at jeg skar mig. Okay? -Mine læber er forseglet.
-Mine læber, dine læber alles læber.
Kom.
-Hvad er der, Irene? -Søster Død ser på dig.
Hun er blind. Hun kan ikke se noget.
-Er hun ikke døv? -Nej, hun er blind.
-Hej, mor! -Hejsa.
-Må jeg få penge til at spille? -Ja, værsgo.
Men kun et spil og så hjem.
-Mor? -Ikke foran børnene.
-Giv mig desserten til bord 7. -Vent lidt, mor.
-Hvorfor skjuler du dine fine træk? -Mor...
Jeg giver dig en æske med makaroni til aftensmad.
-Mor. -Hent Antoñito og gå hjem.
-Jeg er dødsulten. Maven rumler. -De prutter.
Prut, prut, prut...
-Varm maden, Irene. -Hvorfor skal jeg gøre det?
-Jeg skal altid gøre det. -Vask dine hænder, Antoñito.
-Hvad er det? -Ikke noget. Dæk bord.
-Vero. -Dæk nu bord, sagde jeg.
Hold øje med det.
-Så meget? -Ja.
Og så... foran solen...
...var der helt sort.
Det var månen. Du forstod ikke, hvad læreren sagde.
Forestil jer en sort og en gul bold.
Den sorte dækker den gule, som er solen.
-Vil du hente mælken, Irene? -Det kan du selv gøre.
Sten, saks, papir. En, to, tre.
-Jeg vandt. -Nej, bedst af tre.
Sten, saks, papir. En, to, tre.
Jeg vandt.
-Du snød. -Gjorde jeg? Du snød.
Jeg beklager mig aldrig, når du vinder.
-Der er ingen mælk i køleskabet, kom. -Den står i spisekammeret, kom.
Verónica?
Verónica? Hallo?
Irene, kom lige. Verónica er frosset fast.
Verónica?
-Der står, at den er let at åbne. -Verónica?
-Hvad skete der? -Du var som fastfrosset.
-Og du kastede op. -Er du okay?
Jeg har det fint. Vil du tørre det her op?
Jeg tager den.
Ja, det siger jeg til hende. Farvel.
-Hvem var det? -Rosa.
-Hvorfor sagde du ikke noget? -Hun sagde, at hun ikke kunne komme.
-Ville hun ikke tale med mig? -Nej.
-Det er Verónica, er Rosa der? -Hej, Vero. Hun er her ikke.
Men hun har lige ringet.
Hun er lige gået ud med Diana. Jeg troede, I skulle mødes.
Ja, men jeg er forsinket.
Sig, at hun skal være hjemme kl. 8.
-Det skal jeg nok. -Tak. Vi ses snart.
Centella gi'r mig glæde i mit liv
Centella, Centella
-Centella gi'r mig glæde i mit liv -Piger, gør jer i stand.
Du er på badeværelset.
Det gælder ikke. Vero afslørede det. Vi starter forfra.
Det er nok, Antoñito. Du lyder som en papegøje.
Åh, lidt tid for mig selv Åh, lidt tid for dig selv
Centella gi'r mig glæde i mit liv
Tag jer sammen, piger.
Skrub til. Jeg kommer om lidt.
-Piger, kom nu. -Hvad?
Vero!
Antoñito!
Vero!
Antoñito! Hvad er der?
-Vero! -Hvad er der sket?
Hvad er det sket?
-Hvad er det her? -Det svider.
Rørte du ved vandhanen?
Jeg gjorde ingenting.
En, to, tre, gæt.
-En fugl. -Nej.
-En blomst. -Nej. En hund. Vend dig om.
En, to, tre, gæt.
-En ballon! -Ja.
Jeg er ked af, at jeg gjorde vandet så varmt.
Det var ikke dig.
-Hvad? -Det var ikke dig.
-Hvad sagde du? -Jeg tisser ikke i sengen i nat.
Hvad laver I her?
Verónica.
Far?
Verónica!
FREDAG 13. JUNI 1991
KL. 08:29
-Antoñita, hvad skete der? -Det løb bare ud.
Klokken er halv ni.
-Det var på et hængende hår. -Tak.
Becquers "legender" begyndte med en introduktion...
...som tog læseren med tilbage i tiden.
En karakter advarede protagonisten mod et forbud...
...og så krydsede hovedpersonerne den forbudte grænse...
...og fik en straf for deres forbrydelse.
Alonzo og Beatrize dør på grund af Beatrizes uforskammethed...
...da hun tvang Alonzo til at bestige Åndernes bjerg på allehelgensdag.
I "Kysset" overfalder Lope de Ayala-
-sin kaptajn, fordi han havde skændet statuen af Doña Elvira.
Ingen kan flygte fra konsekvenserne-
-hvis man har passeret den grænse, der adskiller virkelighed fra fantasi.
Åbn jeres eksemplar af "Legender".
Vi skal læse "Åndernes bjerg" sammen.
Jeg begynder.
På de dødes nat vækkede kirkeklokkerne mig.
Deres monotone og evige klang gjorde mig opmærksom på højtiden.
-Må jeg gå på toilettet? -Ja.
"Fantasien er som en løbsk hest..."
Når man går ind i et hus, hvor de har lavet arme riddere...
...er det let at opdage det på duften.
Man mærker duften af kanel, ristet brød og varm mælk.
Lukker man øjnene, føler man, at man har en tallerken foran sig.
Man kan næsten tage en bid.
Jeg var lærer i sprog og litteratur.
De arme riddere var en metafor.
-Hvilken klasse går du i? -I 9.
Så ved du, hvad en metafor er.
Og du ved også, at vi taler om desserter.
-Ryger du? -Nej.
Det er godt.
-De bliver kaldt Søster Død. -Det ved jeg godt.
Generer det Dem ikke?
Jeg synes om det. Bedre end Søster Narcissa, ikke sandt?
-Hvad har du i hånden? -Hvordan ved De, at jeg har noget?
Man har ikke altid brug for øjne for at se.
Jeg kan se.
Det, I gjorde her, er meget farligt.
-Jeg ville tale med min far. -Det er ikke din far, du taler med.
Hvis det ikke er far, hvem er det så?
-Du har søskende, ikke sandt? -Tre.
Du må beskytte dem.
Beskytte dem mod hvad?
Rør jer ikke.
Men jeg er jo alene her.
Nej... du er ikke alene.
Nogen svarede på din kalden.
Den går nu med dig.
Rør dig ikke.
I Jesu Kristi navn...
...forlad denne krop, som ikke tilhører dig.
I Jesu Kristi navn, forlad denne krop, som ikke tilhører dig.
Timen er slut.
Løb, løb, løb, så slipper du måske væk.
Rosa!
Hej.
-Hvem er det? -Han går i min fætters klasse.
-Hvad ville du? -Er du vred på mig?
-Hvorfor skulle jeg være det? -Du kom ikke i går.
Jeg var nødt til at tage med mor. Sagde din søster ikke det?
Det er på grund af det, der skete i går, ikke?
Det der med brættet er fjollet. Man siger noget dumt og flytter et glas.
Du så også noget.
Rosa!
-Du så det, ikke? -Hvad, Vero?
-Jeg fortsatte og så... -Vi skal gå nu. Butikken lukker.
-Vil du med? -Hvorhen?
Vi skal holde fest hos Rosa. Hendes forældre bortrejst i weekenden.
Hvorfor har du ikke sagt noget?
Hun siger det jo nu. Jeg tvivler på, at du kan komme.
Du er jo altid babysitter for dine søskende. Kom.
-Vero, kom, hvis du kan. -Kom nu. Vi er sent på den.
Vero! Kom, hvis du kan.
OKKULT LEKSIKON
Nu er det nok, Antoñito. Gå ind og leg på dit værelse.
Skriv ikke af efter din søster, Lucia. Det lærer du ikke noget af.
-Jeg lærer også, når jeg skriver af. -Du er en bisse.
Du laver jo lektierne alligevel. Det spiller ingen rolle. Du er selvisk.
-Du er altid sådan. -Så kan jeg kopiere dig en dag.
Vi kan lave sten, saks, papir, men du vinder jo altid.
Du har søskende, ikke sandt? Du må beskytte dem.
BESKYTTENDE VIKINGESYMBOLER
Madrids repræsentant, Lucia Gomez, 19 år.
Hun er læge, advokat, livreddere og brandsoldat.
Men der er en hemmelighed, ingen kender om Miss Madrid.
Hun er en robot. En robot har supersmart kunstig intelligens.
Miss Madrid skal snart dyste om titlen Miss Spanien.
-Hvad er det der? -Noget, vi lavede i skolen.
Det er grimt.
Vinder du Miss Spaniens krone?
-Hvem er det? -Josefa.
-Hvor er din mor? -I baren.
-Hvad er det, I laver? -Hvad mener du?
Danser I? Lamperne ryster hele tiden.
-Vi laver ikke noget. -Ikke? Loftet er ved at falde ned.
Det er en stor, sort plet under jeres soveværelse.
Har I fugtskader?
-Jeg kan spørge mor senere. -Ja, hvis du ser hende.
Sov godt i nat, hvis du kan. Satans møgunger.
Fandens!
Verónica!
Hvorfor er I vågne?
Det er ikke morsomt, Sofia.
Hjælp os. Det var dig, der kaldte på os.
Lad den ikke gøre os fortræd.
Irene!
Lucia!
Vågn op, piger!
Lucia!
Vero! Vero!
-Hvad laver du? -Nogen ville gøre jer fortræd.
-Her er ingen. -Vi kan ikke se det, men her er noget.
Se! Amuletterne er brændt op.
Tag jeres madrasser. Vi sover i stuen.
Jeg henter Antoñito.
Vågn op. Vi er i Benahavis.
-Vero. -Sov.
Hvorfor forsøgte du at kvæle mig?
Det gjorde jeg ikke. Jeg beskyttede dig.
-Mod hvem? -Mod noget, der er kommet ind i huset.
-Hvem kom ind? Josefa? -Nej. En fra den anden side.
-Et ondt væsen. -Et spøgelse? En ånd?
Vær ikke bange. Jeg beskytter jer.
Fordi du er ældst? Jeg er glad for, at du er min storesøster.
-Og jeg for, at du er min lillesøster. -Mellemsøster. Irene kom ud efter mig.
Det er rigtigt. Sov nu. Jeg holder vagt.
-Hvad foregår der? -Det er Benahavisfestivalen.
Verónica.
Vero, hvad er der?
Hvad er der?
Den er tilbage.
-Hvad er det her? -Mor!
-Fortæl mig, hvad I laver. -En ond mand ville dræbe Lucia.
-Er I okay? Kom nogen ind i huset? -Nej, de var her i forvejen.
Vero!
-Der er ikke sket noget, mor. -Har nogen været her eller ej?
-Nej. -Jo.
-Jeg ringer til politiet. -En ånd.
Det var et spøgelse. Jeg så det ikke, men det gjorde Vero.
-Så I en gyserfilm i går igen? -På en måde.
Vær ikke urolig, mor. Vero beskytter os mod ånden.
Saml det her op, så går vi i seng.
-Men, mor... -Ingen men! Gå ind på jeres værelse.
Hvad er der sket?
-Sig det! -Ingenting.
Dine søstre er små, men de har en livlig fantasi.
Giv dem ingen idéer. Så kan de ikke sove bagefter.
Hvordan ved du det? Du er jo aldrig hjemme.
-Hvad er det, der sker? -Han vil os noget ondt.
-Hvem? -Aner det ikke. Vi spillede ouija.
-Med dine søstre? -Nej, med Rosa.
-Hvorfor gør du den slags? -Jeg ville tale med far.
Jeg ved, at du er ligeglad. Du har gemt hans fotos.
-Sig ikke sådan. -Jeg ville tale med ham.
Nu er det nok. Du læser for meget vås. Det påvirker dig.
-Det er sandt. -Vero...
Bliv nu voksen. Jeg skal kunne stole på dig. Jeg er jo alene nu.
Det er mig, der er alene.
Du gør det ikke let for mig. Jeg er meget træt.
Vi taler videre om det i morgen.
-Vero! -Op med dig!
-Vågn op! -Kom nu!
-Lad mig være. Lad mig sove. -Vi er sultne.
-Vi har en masse at lave. -Vi er sultne.
-Hvad laver I? Ud! Lad mig være! -Vi er sultne.
-Vi leger en leg. Giv mig din arm. -Hvad taler I om?
Stop! Mor!
Mor! Hjælp!
Mor!
Mor! Hjælp!
-Mor... Hjælp mig, mor. -Jeg kan ikke høre dig.
Se nu at blive voksen.
LØRDAG 14. JUNI 1991
KL. 10:40
-Har I lavet morgenmad? -Vent, til programmet er slut.
Det er altid det samme. Jeg er træt af jer.
-Du kan da ikke læse. -Far læste for mig.
-Hvad sagde du? -Far kom og læste for mig.
-Far? -Han kommer tilbage i aften.
-Hvad mere sagde han? -Han ville tage mig med.
Antoñito, hør her mig.
Lyt ikke til ham, hvis han kommer tilbage. Hold dig for ørene.
Hvordan gør man det...? Fint.
Kald på mig. Råb meget højt. Okay?
Nu går vi, unger!
-Hej, mor. -Jeg skal over til Rosa.
-Vi skal læse. Kan de blive her? -Ja, men kom snart tilbage.
De har ret. Du er en skør, gammel kvinde.
-Hvorfor er du her så? -Du kan også se skyggerne.
Vi er måske skøre begge to.
Jeg har forsøgt ikke at se dem.
Det her har jeg gjort mod mig selv.
Dengang vidste jeg ikke, at man ikke behøvede øjne for at se dem.
Jeg ved ikke, hvordan jeg beskytter mig. Amuletter og kors hjælper ikke.
Kors? Gud har intet med det her at gøre. Hold ham udenfor.
-Hvordan kan jeg få dem væk? -Samme vej som de kom ind.
De skal ud gennem den portal, du åbnede.
Tag afsked med dem.
Og så må du ødelægge den.
-Ouijabrættet? -Portalen!
Du må retfærdiggøre det, du har gjort.
Hvad sker der?
Er De her igen, søster? Hvordan kan De komme helt herned?
-Hvad laver du her på en lørdag? -Søster hjælper mig med et projekt.
Hun er ikke rask nok til at hjælpe nogen. Denne vej, søster.
-Svaret er i bøgerne. -Lyt til de råd, du får.
Du skal retfærdiggøre det, du har gjort forkert.
"Du skal retfærdiggøre det, du har gjort forkert."
"Man skal aldrig afslutte en seance uden..."
Uden hvad?
"Du skal retfærdiggøre det, du har gjort forkert."
OKKULT LEKSIKON
FAREN VED OUIJA
"Man må aldrig afslutte en seance uden at tage afsked."
"Den, man ikke tager afsked med, bliver hos en."
Du skal retfærdiggøre det, du har gjort forkert.
Svaret er i bøgerne.
Den, man ikke tager afsked med, bliver.
Du skal retfærdiggøre det, du har gjort.
Man må aldrig afslutte en seance uden at tage afsked.
-Du kom. -Nu ved jeg, hvad vi skal gøre, Rosa.
-Hvorfor tog du det med? -Vi må gøre det igen.
Vi tog ikke afsked. Gør man ikke det, så bliver de her.
Der står sådan her... Vi må gøre det igen.
-Få det væk. -Vi går ind til dig. Hvor er Diana?
-Få det væk. -Diana!
-Har I set Diana? -Hvad taler du om?
Diana! Har I set Diana?
-Diana! Diana! -Hvad er der med dig?
Diana!
-Har du ikke set hende? -Stop nu, Verónica.
Diana!
Diana, kom... Vi skal gøre det igen, Diana.
-Gøre hvad igen? Slip mig! -Vi tre sammen. Kom nu!
-Så er det ud! -Kom nu! Diana! Rosa!
Rosa! Rosa!
-Rosa, vi skal gøre det igen. -Du kan ikke huske det, vel?
Hvilket?
-Du hviskede noget til mig forleden. -Hvad sagde jeg? Sig det, Rosa!
Du sagde, at du skulle dø i dag.
-Hvad? -Jeg er ked af det, Vero.
Vi var så bange... Hvad er det der?
-Har du bidt dig selv? -Nej, det har jeg ikke.
Kom nu.
Rosa!
-Mor! -Du står i vejen.
-Kan vi gå hjem nu? -Vent lidt. Mor?
Hvor har du været hele dagen? De kan ikke blive her længere.
Giv mig resterne til børnene.
Mor!
Mor! Mor, luk baren.
Lad os alle gå et sted hen nu.
-Hvad taler du om? -Der sker intet, når du er hjemme.
Nu begynder det igen.
-Ana! -Jeg er på vej!
Hør... Skal vi gå en tur i parken i morgen?
Vi kan tilbringe hele dagen der ligesom før i tiden.
Jeg kan lave nogle sandwich. Skal vi det?
Ana, resterne!
Du tager dem.
-Nu går vi, børn. -Endelig.
-Kom nu. -Skal vi hjem?
Verónica.
Verónica!
Du må retfærdiggøre det, du har gjort forkert.
-Vi skal spille et spil. -Hvilket spil?
I skal gøre, som jeg siger.
Det er ikke et sjovt spil.
Hent lysene i øverste skuffe.
-Antoñito, tegn det her ude på væggen. -Okay.
Jeg må tegne på væggen.
Du får udgangsforbud, til du bliver 40.
Flyt møblerne. Vi skal have plads.
LØRDAG 14. JUNI 1991
KL. 23:45
BESKYTTENDE VIKINGESYMBOLER
SYMBOLER TIL PÅKALDELSE
Ikke dig. Kun os tre. Sæt dig der.
Luk øjnene.
Er der nogen hos os?
Hvem er hos os?
Er du her?
Ja.
Vi er her for at tage afsked.
Du skal forlade dette sted.
-Nej. -Vi befaler dig. Gentag med mig.
Vi befaler dig.
Det her er ikke dit hus. Forlad det!
Det er ikke dit hus.
Forlad det. Det er ikke dit hus.
"For at afslutte seancen og tage afsked"-
-"skal de medvirkende synge et mantra eller en stille sang."
-Det gjorde vi heller ikke. -Hvad er et mantra?
Det ved jeg ikke. Men der står, at man kan synge en sang.
-En, som vi alle tre kender. -Centella.
Centella gi'r mig glæde i mit liv
Centella, Centella
Centella gi'r mig glæde i mit liv
Centella, Centella
Tid til mig selv, tid til mit liv
Centella gi'r mig glæde i mit liv
Centella Centella
Fortsæt, vi må ikke holde op.
Kom nu, stop ikke!
Her stinker.
Ikke stoppe, Lucia.
Bliv ved med at synge.
Vent her.
Han er her.
-Politiet. -Hjælp mig.
Tag det roligt, så jeg kan forstå dig. Hvad er der sket?
Hjælp! Han er her!
Er der nogen i huset? Vi sender en vogn straks. Hvad er adressen?
Gerardo Nuñez 8.
Bliv her, Antoñito. Hvad laver du?
Antoñito!
Han er på badeværelset!
Antoñito!
Bliv her, piger! Han er på badeværelset!
Antoñito!
Antoñito?
Antoñito! Er du okay, Antoñito?
Piger! Piger! Hvor er I, piger?
Hvor er din søster, Irene?
Irene! Vi skal væk herfra, Lucia!
Kom! Løb!
Kom nu, løb!
Løb, piger! Kom nu!
Skynd jer! Kom! Løb, piger, løb!
Åbn døren!
Vero! Hvor er Antoñito?
Vero!
SØNDAG 15. JUNI 1991
KL. 01:50
Mor! Mor!
Hvad er der sket? Hvor er Antoñito?
Hvor er Vero?
Antoñito!
-Antoñito, kom! -Vero, Vero, Vero.
-Kom nu, Antoñito. -Vero. Vero, Vero.
-Antoñito, det er mig. -Nej, nej, nej, nej.
Lyt ikke til ham, hvis han kommer tilbage. Hold dig for ørene.
Kald på mig, okay? Råb mit navn meget højt.
Vero, Vero, Vero.
Du har søskende, ikke? Du skal beskytte dem.
Tag det roligt, mor. Vero beskytter os mod ånden.
Du læser for meget vås. Det påvirker dig.
Vero! Hvad laver du?
-Den er her, men vi ser den ikke. -Hvorfor forsøgte du at kvæle mig?
Det gjorde jeg ikke.
Jeg beskyttede dig. Rørte du ved vandhanen?
Jeg er ked af, at jeg gjorde vandet så varmt.
Rørte du den? Har du bidt dig selv?
Det var ikke dig.
Nogen har svaret jer.
Og nu går den ved din side.
Det er mig.
Kom her, min ven. Der sker ikke noget.
Send redderne op. Jeg gentager.
Send redderne op.
Vero! Vero!
Kommissær?
-Ja, fortsæt. -Pigen er lige død.
SØNDAG 15. JUNI 1991
Kl. 02:OO
15. juni 1991 reagerede kommissær José Ramon Romera-
-på en alarm fra Gerardo Ñunez 8.
Familiemedlemmerne hævdede, at efter en seance med et Ouijabræt
fremviste pigen flere mærkelige symptomer,
og at der forekom paranormal aktivitet i huset.
To betjente måtte pludselig forlade huset pga. kvalme, svimmelhed og rysten.
En måned efter hændelserne bad Romero om at blive forflyttet.
I kommissærens rapport omtales fænomener,
som er "direkte uforklarlige"...
En betjent hævder at have bevidnet paranormal aktivitet.
.:: Www.HoundDawgs.org::. .:: Newest NORDiC RETAiL!::.
Tekster: www.ordiovision.com