-Polisen. -Hjälp! Hjälp mig, snälla!
MADRID 15 JUNI 1991
01:30
Lugna dig. Vad har hänt?
Ni måste komma! Han är här inne!
Snälla, lugna ner dig. Berätta vad du ser.
Är det någon i huset?
Hallå?
Kommissarien. Det är det huset, 3C.
Han är här!
Mamma! Mamma!
Vi skickar en patrull direkt. Vad är det för adress?
Gerardo Nuñez 8.
Är du fortfarande kvar?
Hallå?
Alla enheter till Gerardo Nuñez 8.
Alla tillgängliga bilar måste svara på larmet.
Tidigt på morgonen 15 juni 1991 mottog Madridpolisen ett larmsamtal.
Den här historien är baserad på polisrapporten.
Tre dagar tidigare.
Tisdag
Tre dagar tidigare. Tisdag 12:e juni, 1991
Irene, du går till badrummet först.
Lucia, vi ska gå. Upp med dig.
Inget oväsen nu.
Kom igen, grabben. Upp nu.
Vi ska till skolan.
-Jag vill gå till skolan. -Vill du? Vad bra.
-Har du kissat i sängen igen? -Ja.
Säg till Irene att tvätta dig.
Vero!
-Vad är det? -Irene släpper inte in mig.
-Jag duschar! -Sluta skrik.
Han har kissat på sig. Hjälp honom. Du är äldre än han.
Jag är äldre så jag kom ut först.
Har du inte värmt mjölken? Inte mycket till storasyster då.
-Lucia, var försiktig. -Vi ska ha foton till solförmörkelsen.
-Vilka foton? -Inte foton.
Vi ska ha negativ för att skydda ögonen.
Handduken luktar kyckling. Du luktar som blöt kyckling.
-Sluta!-Vero! -Lucia, låt Irene vara.
Ta en av handdukarna som hänger på tork.
Du kunde ha berättat att ni skulle ha med negativ i går.
Okej, du får göra det själv.
-Är allt bra? -Ja.
Vi hade födelsedagsfest och stängde klockan två. Jag är helt slut.
Jag skulle bara hämta något till ett skolprojekt. Vila nu.
Jag ska sova lite till. Vi ses senare.
-Vad är det? -Jag ska inte kissa i sängen i natt.
-Vadå? -Jag ska inte kissa i sängen.
Bra. In med dig nu.
-Hur mår du? -Bra.
Ni vet att jorden snurrar runt sin egen axel.
Den kretsar också runt solen.
Medan månen, som är en satellit, kretsar runt jorden.
När månen hamnar mellan jorden och solen-
-uppstår ett astronomiskt fenomen.
Månens skugga faller över jorden.
Fenomenet är intressant eftersom det är subjektivt.
Det beror på subjektet som betraktar det.
Det vi kan se i Madrid i dag är inte samma sak som man ser i Barcelona.
Nästa bild, tack. Vi kan tydligt se två olika områden.
Skuggan, eller umbra delen och den penumbra delen.
Umbran har inget ljus, utan ligger i totalt mörker.
HAR DU DEN?
Prenumbra delen är skuggområdet.
Historisk sett har skrocken-
-gett många förklaringar till solförmörkelse. Nästa bild, tack.
Primitiva kulturer trodde att himlen reflekterade det som hände på jorden.
De menade att under en solförmörkelse härskade mörkret över ljuset.
Många kulturer ansåg att solförmörkelsen var en tid för offerriter.
Nästa bild, tack.
Mayaindianerna menade att mänskligt blod...
Tiden är ute. Vi måste ut och se solförmörkelsen. Sen fortsätter vi.
Hjälp mig med fönstren, Sara. Har ni inga negativ tar ni ett i lådan.
Förtstått? Kom ihåg att inte titta direkt mot solen. Använd negativet.
-Vänta lite. -Nej, vi går.
Vi ska upp, flickor. Rosa, stäng av projektorn, tack.
-Vänta... -Vad är det?
-Vi måste vänta på Diana. -Hon som fick sitta kvar?
Jag berättade för henne vad vi höll på med. Hon ville vara med.
Det skulle ju stanna mellan oss?
Nu är det mellan oss och Diana. Hon är jättesnäll.
Minns du Manolo med den spretiga frisyren?
Han som dog i en mc-olycka. Det var hennes pojkvän.
-Varför berättade du det? -Jag försade mig.
Alla vet ju att det fungerar bättre med udda nummer.
Alla är däruppe nu. Kusten är klar.
Begoña, vad är det där?
Läskigt.
Håll ihop. Den här vägen.
Vänta på mig.
Här.
Det är äckligt här. Har ni gjort det förut?
Ja, i min by. Du hade väl också gjort det?
Ja, med ett pappersbord.
Aldrig med ett riktigt bräde.
OCKULTA UPPSLAGBOKEN
-Vad är det? -Ett foto.
Varför det?
Man behöver en ägodel från den man ska kontakta.
Ett foto är väl ingen personlig ägodel?
Om det tillhör personen på bilden.
Jag tog inte med några av Manolos ägodelar.
Kan ni se hur månen lägger sig för?
Ser ni ringen? Titta på solringen.
Titta genom negativen.
Det är så vackert.
Det står att man ska sätta pekfingret på glaset.
-Blunda. -Varför?
Man får snabbare kontakt då.
Är någon här med oss?
Det var inte jag. Jag svär.
Vem är det?
Vill du tala med oss?
Är du...? Är du Verónicas pappa?
Vill du prata med Verónica?
S...
...E...
Ser. Jag ser... Vad ser du?
-Med mitt lilla öga. -Är du dum i huvudet?
Vadå? Jag vet att det är du som rör den.
Vero...var det du som rörde den?
Vem är du?
Det bränns!
Vero?
Vero!
Vero, är du okej? Vad är det som händer?
Vero!
Vero! Vi sticker, Vero! Snälla, Vero!
Hitta ficklampan. Diana, ficklampan!
Var är den? Jag ser inget, Rosa.
Fan. Här är den! Jag har den.
Satan!
-Brädan är trasig. -Var är Verónica?
Verónica?
Verónica!
-Diana! Diana, hämta hjälp! -Vi kommer att få problem!
Verónica?
Verónica! Vad är det med dig?
Vad är det du säger?
Verónica?
Hör du mig?
-Vad hände med mig? -Du svimmade.
Titta på mitt finger.
Vi har inte fått tag på din mamma.
Hon jobbar.
-Har du svimmat så här förut? -Nej.
-Har du ätit frukost? -Ja.
Har du diabetes?
Verónica, kan du lyssna på mig?
-Har du diabetes? -Jag vet inte.
-Problem med blodsockret? -Inte vad jag vet.
-Har någon i familjen diabetes? -Nej, det tror jag inte.
Har du använt några droger?
-Hasch, piller? -Nej.
Har du menstruation nu?
-Hur gammal är du, Verónica? -15.
Och du har inte fått mens än?
Det är antagligen lågt blodtryck. Du kan ha blodbrist också.
Jag rekommenderar rött kött i dag, om det är möjligt.
Vila här i några minuter. Lektionen är nästan slut.
-Det här är häftigt. -Tjejer!
-Vi måste alltid vänta på dig. -Vad har hänt med handen?
Ingenting. Jag har skurit mig på ett glas.
-Får jag se? -Var är Rosa?
De har redan gått... Du missade solförmörkelsen.
-Solen var svart. -Det var häftigt.
-Varför var du inte där? -Jag var hos syster. Säg inte till mamma.
-Om jag skar mig. Okej? -Läpparna är förseglade.
-Mina läppar, dina läppar allas läppar.
Kom nu.
-Vad är det, Irene? -Syster Död tittar på dig.
Hon är blind. Hon kan inte se något.
-Är hon inte döv? -Nej, hon är blind.
-Hej, mamma! -Hejsan.
-Kan jag få pengar till att spela? -Okej, här har du.
Men bara ett spel och sen hem.
-Mamma? -Inte inför barnen.
-Ge mig efterrätten till bord 7. -Vänta lite, mamma.
-Varför döljer du så fina drag? -Mamma...
Jag ger dig en låda med makaroner till kvällsmat.
-Mamma. -Hämta Antoñito och gå hem.
-Jag är dödshungrig. Magen kurrar. -De pruttar.
Prutt, prutt, prutt...
-Värm maten, Irene. -Varför ska jag göra det?
-Jag får alltid göra det. -Tvätta händerna Antoñito.
-Vad är det? -Inget. Gå och duka.
-Vero. -Gå och duka, sa jag.
Håll ett öga på den.
-Så här mycket? -Ja.
Sen...framför solen...
...var det helt svart.
Det var månen. Du förstod ju inte vad läraren sa.
Tänk er en svart och en gul boll.
Den svarta täcker den gula, som är solen.
-Kan du hämta mjölken, Irene? -Det kan du göra.
Sten, sax och påse. Ett, två, tre.
-Jag vann. -Nej, bäst av tre.
Sten, sax och påse. Ett, två, tre.
Jag vann.
-Du fuskade. -Gorde jag? Du fuskade.
Jag klagar aldrig när du vinner.
-Det finns ingen mjölk i kylen, kom. -Den står i skafferiet, kom.
Verónica?
Verónica? Hallå?
Irene, kom hit. Verónica har frusit fast.
Verónica?
-Det står att det är lätt att öppna. -Verónica?
-Vad hände? -Du var som fastfrusen.
-Och du spydde. -Är du okej?
Jag mår bra. Kan du torka upp det här?
Jag tar den.
Ja, jag ska säga det till henne. Hej då.
-Vem var det? -Rosa.
-Varför sa du inget? -Hon sa att hon inte kunde komma.
-Ville hon inte prata med mig? -Nej.
-Det är Verónica, träffas Rosa? -Hej, Vero. Hon är inte här.
Hon ringde ju precis.
Hon gick precis ut med Diana. Jag trodde ni skulle ses.
Jo, men jag är sen.
Hälsa att hon ska vara hemma kl. 8.
-Det ska jag. -Tack. Vi ses snart.
Centella ger mig glädje i mitt liv
Centella, Centella
-Centella ger mig glädje i mitt liv. -Tjejer, gör er i ordning.
Du är i badrummet.
Det gills inte. Vero avslöjade det. Vi börjar om.
Det räcker Antoñito. Du låter som en papegoja.
Åh, lite tid för mig själv Åh, lite tid för dig själv
Centella ger mig lite glädje i mitt liv
Skärp er, tjejer.
Skrubba hårt. Jag kommer strax.
-Tjejer, kom igen. -Vadå?
Vero!
Antoñito!
Vero!
Antoñito! Vad är det?
-Vero! -Vad hände?
Vad hände?
-Vad är det här? -Det bränns.
Rörde du kranen?
Jag gjorde ingenting.
Ett, två, tre, gissa.
-En fågel. -Nej.
-En blomma. -Nej. En hund. Vänd på dig.
Ett, två, tre, gissa.
-En ballong! -Ja.
Jag är ledsen att jag satte på så varmt vatten.
Det var inte du.
-Vadå? -Det var inte du.
-Vad sa du? -Jag kommer inte kissa på mig i natt.
Vad gör ni här?
Verónica.
Pappa?
Verónica!
FREDAG 13 JUNI 1991
08:29
-Antoñita, vad hände? -Det bara läckte ut.
Klockan är halvnio.
-Det var på håret. -Tack.
Becquers "legender" började med en introduktion...
...som tog med läsaren bakåt i tiden.
En karaktär varnade protagonisten för ett förbud...
...och sen korsade huvudpersonerna den förbjudna gränsen...
...och fick utstå bestraffning för deras brott.
Alonzo och Beatrize dör på grund av Beatrize oförskämdhet...
...när hon tvingade Alonzo att bestiga Andarnas berg på allhelgonadagen.
I "Kyssen" attackerar Lope de Ayala-
-sin kapten för att han skändat statyn på Doña Elvira.
Ingen kan fly från konsekvenserna-
-om man passerat gränsen som skiljer verklighet från fantasi.
Öppna era exemplar av "Legender".
Vi ska läsa "Andarnas berg" tillsammans.
Jag börjar.
På de dödas natt väckte kyrkklockorna mig.
Deras monotona och eviga klang gjorde mig uppmärksam på högtiden.
-Får jag gå på toaletten? -Visst.
"Fantasin är som en skenande häst..."
När man går in i ett hus och de lagat fattiga riddare...
...är det lätt att känna igen det på doften.
Man känner doften av kanel, stekt bröd och varm mjölk.
Blundar man så känns det som man har tallriken framför sig.
Man kan nästan ta en tugga.
Jag var lärare i språk och litteratur.
Fattiga riddarna var en metafor.
-Vilken klass går du i? -I nian.
Då vet du vad en metafor är.
Och du vet också att vi talar om desserter.
-Röker du? -Nej.
Vad bra.
-De kallar er för Syster Död. -Jag vet.
Bekommer det er inte?
Jag gillar det. Bättre än Syster Narcissa, eller hur?
-Vad har du i handen? -Hur vet ni att jag har något i handen?
Man behöver inte alltid ögon för att se.
Jag kan se.
Det ni gjorde här är otroligt farligt.
-Jag ville tala med min pappa. -Det är inte din pappa du talar med.
Om det inte är pappa, vem är det då?
-Du har syskon, eller hur? -Tre.
Du måste beskydda dem.
Beskydda dem från vad?
Rör er inte.
Men jag är ju ensam här.
Nej...du är inte ensam.
Någon svarade på din åkallan.
Den går nu med dig.
Rör dig inte.
I Jesu Kristi namn...
...lämna denna kropp som inte tillhör dig.
I Jesu Kristi namn, lämna denna kropp som inte tillhör dig.
Lektionen är slut.
Spring, spring, spring, så kanske du kommer undan.
Rosa!
Hej.
-Vem är det? -Han går i min kusins klass.
-Vad ville du? -Är du arg på mig?
-Varför skulle jag vara det? -Du kom inte förbi i går.
Jag var tvungen att följa med mamma. Sa inte din syster det?
Det är för det som hände i går, eller hur?
Det där med häxbrädan är bara fånigt. Man säger något dumt och flyttar ett glas.
Du såg något också.
Rosa!
-Visst såg du det? -Vadå, Vero?
-Jag har fortsatt och sett... -Vi måste gå. Butiken stänger.
-Följer du med? -Vart då?
Vi ska ha fest hos Rosa. Hennes föräldrar är borta i helgen.
Varför har du inte sagt något?
Hon berättar ju nu. Jag tvivlar på att du kan komma.
Du sitter ju alltid barnvakt åt småsyskonen.-Kom.
-Vero, kom om du kan. -Kom igen. Vi är sena.
Vero! Kom om du kan.
OCKULTA UPPSLAGSBOKEN
Nu räcker det, Antoñito. Gå och lek på ditt rum.
Kopiera inte din systers läxa, Lucia. Det lär du dig inget på.
-Jag lär mig när jag skriver av också. -Du är en skit.
Du gör den ju ändå. Det spelar väl ingen roll. Du är självisk.
-Du är alltid sån där. -Då kan jag kopiera dig någon dag.
Vi kan göra sten, sax och påse, men du vinner ju alltid.
Du har syskon, eller hur? Du måste beskydda dem.
BESKYDDANDE VIKINGASYMBOLER
Madrids representant, Lucia Gomez, 19 år.
Hon är läkare, advokat, livräddare och brandsoldat.
Men det finns en hemlighet ingen känner till om Miss Madrid.
Hon är en robot. En robot har superdupersmart artificiell intelligens.
Miss Madrid ska snart tävla om titeln Miss Spanien.
-Vad är det där? -Något vi gjorde i skolan.
Vad ful.
Kommer du att vinna Miss Spaniens krona?
-Vem är det? -Josefa.
-Var är din mamma? -På baren.
-Vad är det ni håller på med? -Hurså?
Dansar ni? Lamporna slutar inte skaka.
-Vi håller inte på med något. -Inte? Det ser ut som taket rasar in.
Det är en stor svart fläck under ert sovrum.
Har ni fuktskador?
-Vet inte. Jag säger det till mamma sen. -Ja, om du träffar henne.
Sov gott i natt om du kan. Satans skitungar.
Fan!
Verónica!
Varför är ni vakna?
Det är inte roligt, Sofia.
Hjälp oss. Det var du som anropade oss.
Låt den inte göra oss illa.
Irene!
Lucia!
Vakna, tjejer!
Lucia!
Vero! Vero!
-Vad håller du på med? -Någon ville göra er illa.
-Det är ingen här. -Vi kan inte se det, men något är här.
Titta! Amuletterna har brunnit upp.
Ta era madrasser. Vi sover i vardagsrummet.
Jag hämtar Antoñito.
Vakna. Vi är i Benahavis.
-Vero. -Sov.
Varför försökte du kväva mig?
Det gjorde jag inte. Jag beskyddade dig.
-Från vem? -Från något som kommit in i huset.
-Vem kom in? Josefa? -Nej. Någon från andra sidan.
-En ond varelse. -Ett spöke? En ande?
Var inte rädd. Jag ska beskydda er.
För att du är äldst? Jag är glad att du är min storasyster.
-Jag är glad att du är min lillasyster. -Mellansyster. Irene kom ut efter mig.
Det stämmer. Sov nu. Jag håller vakt.
-Vad är det som händer? -Det är Benahavisfestivalen.
Verónica.
Vero, vad är det?
Vad är det?
Den är tillbaka.
-Vad är det här? -Mamma!
-Berätta vad ni håller på med? -En ond man skulle döda Lucia.
-Är ni okej? Kom någon in i huset? -Nej, de var redan här.
Vero!
-Inget har hänt, mamma. -Han någon varit här, eller inte?
-Nej. -Jo.
-Jag ringer polisen. -En ande.
Det var ett spöke. Jag såg den inte, men det gjorde Vero.
-Såg ni på skräckfilm i går igen? -På sätt och vis.
Oroa dig inte, mamma. Vero beskyddar oss från anden.
Plocka upp det här så går vi och lägger oss sen.
-Men, mamma... -Inga men! Gå till era rum.
Vad hände?
-Berätta! -Inget.
Dina systrar är små, men de har livlig fantasi.
Sätt inga griller i deras huvuden. Då kan de inte sova sen.
Hur vet du det? Du är ju aldrig hemma.
-Vad är det som händer? -Han vill oss illa.
-Vem då? -Jag vet inte. Vi spelade ouija.
-Med dina systrar? -Nej, med Rosa.
-Varför håller du på med sånt? -Jag ville tala med pappa.
Jag vet att du inte bryr dig. Du har lagt undan hans foton.
-Säg inte så. -Jag ville tala med honom.
Nu räcker det. Du läser för mycket strunt. Det påverkar dig.
-Det är sant. -Vero...
Du måste växa upp. Jag måste kunna lita på dig. Jag är ju ensam nu.
Det är jag som är ensam.
Du gör det inte lätt för mig. Jag är jättetrött.
Vi tar det här i morgon.
-Vero! -Upp med dig!
-Vakna! -Kom igen!
-Låt mig vara. Låt mig sova. -Vi är hungriga.
-Vi har en massa att göra. -Vi är hungriga.
-Vad gör ni? Ut! Låt mig vara! -Vi är hungriga.
-Vi leker en lek. Ge mig din arm. -Vad pratar ni om.
Sluta! Mamma!
Mamma! Hjälp mig!
Mamma!
Mamma! Hjälp mig!
-Mamma... Hjälp mig, mamma. -Jag hör dig inte.
Du måste växa upp.
LÖRDAG 14 JUNI 1991
10:40
-Har ni gjort frukost? -Vänta tills showen är klar.
Det är alltid samma sak. Jag är trött på er.
-Du kan väl inte läsa. -Pappa läste för mig.
-Vad sa du? -Pappa kom och läste för mig.
-Pappa? -Han kommer tillbaka i kväll igen
-Vad sa han mer? -Han skulle ta med sig mig till sig.
Antoñito, lyssna på mig.
Lyssna inte på honom om han kommer tillbaka. Håll för öronen.
Hur gör man det...? Mycket bra.
Ropa på mig. Ropa mitt namn riktigt högt. Okej?
Nu går vi, ungar!
-Hej, mamma. -Jag måste till Rosa.
-Vi ska plugga. Kan de stanna här? -Ja, men kom snart tillbaka.
De har rätt. Du är en galen gammal kvinna.
-Varför är du då här? -Du kan också se skuggorna.
Vi kanske är galna bägge två.
Jag har försökt att inte se dem.
Det här har jag gjort mot mig själv.
Då visste jag inte att man inte behövde ögon för att se dem.
Jag vet inte hur jag ska skydda mig. Amuletter och kors hjälper inte.
Kors? Gud har inget med detta att göra. Lämna honom utanför.
-Hur kan jag få bort dem? -Samma väg som de kom in.
De måste ut genom portalen du öppnade.
Ta farväl av dem.
Sen måste du förstöra den.
-Förstöra ouijabrädan? -Portalen!
Du måste rättfärdiga det du gjort.
Vad händer?
Är ni här igen, syster. Hur kan ni ta er hela vägen ner?
-Vad gör du här en lördag? -Syster hjälper mig med ett projekt.
Hon är inte frisk nog att hjälpa någon. -Den här vägen, syster.
-Svaret finns i böckerna. -Vilka råd du får.
Du måste rättfärdiga det du gjort fel.
"Du måste rättfärdiga det du gjort fel."
"Man ska aldrig avsluta en seans utan..."
Utan vad?
"Du måste rättfärdiga det du gjort fel."
OCKULTA UPPSLAGSBOKEN
FARAN MED OUIJA
"Man ska aldrig avsluta en seans utan att ta farväl."
"Den man inte tar farväl av stannar hos en."
Du måste rättfärdiga det du gjort fel.
Svaret finns i böckerna.
Den man inte tar farväl av stannar.
Du måste rättfärdiga det du gjort.
Man ska aldrig avsluta en seans utan att ta farväl.
-Du kom. -Nu vet jag vad vi måste göra, Rosa.
-Varför tog du med den? -Vi måste göra om det.
Vi tog aldrig farväl. Gör man inte det så stannar de kvar.
Det står så här... Vi måste göra om det.
-Lägg undan den. -Vi går till ditt rum. Var är Diana?
-Lägg undan den. -Diana!
-Har ni sett Diana? -Vad pratar du om?
Diana! Har ni sett Diana?
-Diana! Diana! -Vad är ditt problem?
Diana!
-Har du inte sett henne? -Sluta, Verónica.
Diana!
Diana, kom... Vi måste göra om det, Diana.
-Gör om vadå? Släpp mig! -Vi tre tillsammans. Kom nu!
-Nu ska du ut! -Kom igen! Diana! Rosa!
Rosa! Rosa!
-Rosa, vi måste göra om det. -Du minns inte, eller hur?
Vadå?
-Du viskade något till mig häromdan. -Vad sa jag? Berätta, Rosa!
Du sa att du skulle dö i dag.
-Ursäkta? -Jag är ledsen, Vero.
Vi var så rädda... Vad är det där?
-Har du bitit dig själv? -Nej, det har jag inte.
Kom igen nu.
Rosa!
-Mamma! -Du står i vägen.
-Kan vi gå hem nu? -Vänta lite.-Mamma?
Var har du varit hela dagen? De kan inte stanna här längre.
Ge mig resterna till barnen.
Mamma!
Mamma! Mamma, stäng baren.
Låt oss alla gå någonstans nu.
-Vad pratar du om? -Det händer inget när du är hemma.
Nu börjas det igen.
-Ana! -Jag kommer!
Hör på. Vill du gå till parken i morgon?
Vi kan tillbringa dagen där som förr i tiden.
Jag gör lite smörgåsar. Vill du det?
Ana, resterna!
Du tar dem.
-Nu går vi, barn. -Äntligen.
-Kom nu. -Ska vi gå hem?
Verónica.
Verónica!
Du måste rättfärdiga det du gjort fel.
-Vi ska spela ett spel. -Vadå för spel?
Ni måste göra som jag säger.
Det är inget roligt spel.
Ta ut ljusen i översta lådan.
-Antoñito, rita det här på hallväggen. -Okej.
Jag får rita på väggen.
Du kommer att få utegångsförbud tills du blir 40.
Flytta möblerna. Vi måste få plats.
LÖRDAG 14 JUNI 1991
23:45
BESKYDDANDE VIKINGASYMBOLER
SYMBOLER FÖR ÅKALLAN
Inte du. Bara vi tre. Sätt dig där.
Blunda.
Är det nån här hos oss?
Vem är här hos oss?
Är du här?
Ja.
Vi är här för att ta farväl.
Du måste lämna den här platsen.
-Nej. -Vi befaller dig. Repetera med mig.
Vi befaller dig.
Det här är inte ditt hus. Lämna det!
Det är inte ditt hus.
Lämna det. Det är inte ditt hus.
"För att avsluta seansen och ta farväl"-
-"ska de medverkande sjunga ett mantra eller en stilla sång."
-Det gjorde vi inte heller. -Vad är ett mantra?
Jag vet inte. Men det står att man kan sjunga en sång.
-En som alla tre kan. -Centella.
Centella ger mig glädje i mitt liv
Centella, Centella
Centella ger mig glädje i mitt liv
Centella, Centella
Tid för mig själv, tid för mitt liv
Centella ger mig glädje i mitt liv
Centella Centella
Fortsätt, vi får inte sluta.
Kom igen, sluta inte!
Det stinker.
Sluta inte, Lucia.
Fortsätt att sjunga.
Vänta här.
Han är här.
-Polisen. -Hjälp mig, snälla.
Lugna ner dig så att jag förstår. Vad har hänt?
Hjälp, snälla! Han är här!
Är det nån i huset? Vi skickar en patrull direkt. Till vilken adress?
Gerardo Nuñez 8.
Stanna här, Antoñito. Vad gör du?
Antoñito!
Han är i badrummet!
Antoñito!
Stanna här, tjejer! Han är i badrummet!
Antoñito!
Antoñito?
Antoñito! Är du okej, Antoñito?
Tjejer! Tjejer! Var är ni, tjejer?
Var är din syster, Irene?
Irene! Vi måste härifrån, Lucia!
Kom igen! Spring!
Kom igen, spring!
Spring, tjejer! Kom igen!
Skynda på! Kom igen! Spring, tjejer, spring!
Öppna dörren!
Vero! Var är Antoñito?
Vero!
SÖNDAG 15 JUNI 1991
01:50
Mamma! Mamma!
Vad har hänt? Var är Antoñito?
Var är Vero?
Antoñito!
-Antoñito, kom nu! -Vero, Vero, Vero.
-Kom nu, Antoñito. -Vero. Vero, Vero.
-Antoñito, det är jag. -Nej, nej, nej, nej.
Lyssna inte på honom om han kommer tillbaka. Håll för öronen.
Ropa på mig, okej? Ropa mitt namn riktigt högt.
Vero, Vero, Vero.
Du har syskon, eller hur? Du måste beskydda dem.
Oroa dig inte, mamma. Vero beskyddar oss mot anden.
Du läser för mycket strunt. Det påverkar dig.
Vero! Vad håller du på med?
-Den är här, men vi ser den inte. -Varför försökte du kväva mig?
Det gjorde jag inte.
Jag beskyddade dig. Rörde du kranen?
Förlåt för att jag satte på så varmt vatten.
Rörde du den? Har du bitit dig själv?
Det var inte du.
Nån har svarat på er åkallan.
Och nu går den vid din sida.
Det är jag.
Kom hit, grabben. Det är ingen fara.
Skicka upp sjukvårdarna. Jag repeterar.
Skicka upp sjukvårdarna.
Vero! Vero!
Kommissarien?
-Ja, fortsätt. -Flickan dog precis.
SÖNDAG 15 JUNI 1991
02:OO
15 juni, 1991, åkte kommissarie José Ramon Romera-
-på ett larm från Gerardo Ñunez 8.
Familjemedlemmarna hävdade att efter en seans med ett Ouijabräde
uppvisade flickan flera märkliga symptom
och att det förekom paranormala aktiviteter i huset.
Två utredare fick plötsligt lämna huset p.g.a. illamående, yrsel och skakningar.
En månad efter händelserna bad Romero om att få bli förflyttad
I kommissariens rapport talas det om fenomen
som är "ordagrant oförklarliga"...
...En polis sägs ha bevittnat paranormal aktivitet.
.:: Www.HoundDawgs.org::. .:: Newest NORDiC RETAiL!::.
www.ordiovision.com