Tidligere:
De siger bare til, kommandør Pryce.
Vi rydder op i Gilead.
Det er flot, at De kom, til trods for Deres handicap.
Cushing, så er det Dem.
Gå i seng med Eden. Ellers anmelder hun dig.
- Jeg kan ikke. - Jo! For jeg vil ikke miste dig.
Kommandør Pryce, jeg kan ikke bo der længere.
- Giv mig et andet job. - Det lover jeg.
Må jeg præsentere det nye Rakel og Lea-center!
Det er for tidligt. Send hende ud igen.
Når solen står op, og når solen går ned -
- vil vi huske dem.
Åh, Herre, når vi er fortabte og fortvivlede -
- vil vi huske dem.
Når vi er svage og mangler styrke -
- vil vi huske dem.
Så længe vi lever, vil de også leve -
- som vi husker dem.
Piger...
Jeg ville ønske, jeg kunne give jer en verden -
- uden vold og uden smerte.
Jeg har aldrig ønsket andet.
Og i deres navne vil vi huske dem.
Ofryan...
Ofleo...
Ofhal...
Ofzev...
- Ofben... - Vi husker dem.
- Ofduncan. - Vi husker dem.
- Ofjohn. - Vi husker dem.
- Ofedward. - Vi husker dem.
- Ofcolin. - Vi husker dem.
- Ofraymond. - Vi husker dem.
Vi husker dem.
- 26 kommandører, hørte jeg. - 31 af os.
Jeg kender kun de færreste.
Ofzev var rigtig sød.
Ofedward var en idiot, og hun vaskede aldrig hår.
Må Gud se i nåde til hendes sjæl.
- Ved du, hvad Ofglen hed? - Hun var din ledsagerske.
Så langt nåede vi aldrig.
Det ser ud til, at Øjnene har været her.
Serena... der var en eksplosion.
Oberst Dennison står for sikkerheden...
Det hele skal nok ordne sig. Du skal bare hvile og få det bedre.
Mrs. Waterford?
Fred? Nick er kommet.
Han glider ud og ind af bevidstløsheden.
Kontoret har sendt nogle papirer, han skal skrive under på.
Dem tager jeg mig af. Skal jeg ikke køre Dem hjem?
- De kunne sove lidt og skifte tøj. - Tak. Måske senere.
- Forstyrrer vi? - Naturligvis ikke. Velsignet dag.
Hvordan går det? Har De brug for noget?
- Kun Deres bønner. - Det siger sig selv.
Vi har nogle nyheder.
Kommandør Pryce er gået hjem til Gud.
Må Gud give ham evig hvile.
Ja, ved hans hånd. Kendte De ham godt?
- Nej, egentlig ikke. - Han var en sand Guds mand.
Kommandør Cushing overtager ansvaret for sikkerheden.
Gud udsætter de sande troende for de sværeste prøvelser.
Jeg finder alle ansvarlige for dette barbariske angreb og straffer dem!
Det lover jeg Dem.
Må Gud velsigne Deres arbejde.
Gå videre!
Kig fremad!
Fremad!
Stands.
- Hvad sker der? - Jeg ved det ikke.
Hold rækken! Se fremad!
Se fremad!
Dig, dig og dig. Ind i vognen!
Bliv ved at gå! Dig, dig og dig.
Dig... og dig! Af sted!
Ind med dig!
- Hvor skal vi hen? - Af sted!
Af sted! Bliv ved med at gå!
Undskyld mig?
- Frue? - Min bror...
Må jeg få lidt ro?
Der har været et bombeangreb i Gilead.
Blandt de døde er flere højstående embedsmænd.
Er nogen tjenerinder døde?
Der er forlydender om døde civile, også tjenerinder.
Vi skal nok holde jer underrettet.
Vær venlige at gå hjem nu.
Luke, hvor skal du hen?
Hjem og lave mad. Hvad siger du til roti?
Vil du ikke vide, om hun har det godt?
Hun har det ikke godt. Hun er i live.
- Det må vi tro på. - Tro er ikke viden.
Vi ses derhjemme.
Hold da kæft! Det er jo sindssygt!
- 250.000 dollar! - Ja.
For et sundt barn. Så giver jeg kaffe resten af livet.
Jeg kan betale mit studielån af og starte op med Hollis.
- Måske kan vi sælge hende her. - Hvordan går det?
- Hun slider på mig. - Er hun anstrengende?
Kom over til tante, lille skat.
Sådan, ja!
- Vil du have en kaffe? - Nej tak.
Hannah, sig til far, at du elsker tante højere end ham.
Det kan du lige vove på!
Det er altså dit æg?
Ja, jeg har mødt dem. De er fra England. De er rare.
Hvad er der?
Du risikerer at blive glad for den lille skid.
Det skal nok gå.
Tænk du på det. Så tænker jeg på alle pengene.
Jeg bliver en rigtig Onkel Joakim!
- Har du en liste? - Vi har ikke flere oplysninger.
Undskyld! Vent! Jeg leder efter en anden.
Min kæreste... Forlovede. Hun blev taget før krigen.
- Okay. Kom med. - Tak.
Beklager, men vi har ikke flere informationer.
- Alle de her? - Det er de uidentificerede.
Der er enkelte detaljer om hver enkelt, men ingen navne endnu.
- Og de der? - Det er børnene.
Moira, prøv at slappe af. Det her vil føles koldt.
- Hold da kæft! - Jeg sagde det jo.
Dit barn er på størrelse med et rosenkål.
Lad os så se, hvad der foregår derinde.
Hej, lille alien.
- Vil du ikke se? - Jeg har set.
- Du kan få et billede. - Nej tak.
Jo, det vil hun gerne.
- Du kan sætte det på køleskabet. - Det kan du gøre.
Altså intet billede? Okay. Sig til, hvis du får brug for noget.
- Her. - Tak.
Hej.
Der er besøg til dig.
Velsignet være frugten.
Ja. Må Herren åbne. Tak, Martha. Du har sikkert travlt.
- Undskyld? - Gå venligst ud.
Med Guds nåde.
Kom.
Tillykke med dit velsignede mirakel.
- Har du det godt? - Ja tak.
- Gud være lovet. - Glimrende.
I tider som disse spørger man sig, hvad det er for en verden -
- vi giver videre til de næste generationer.
For vore børns skyld -
- må vi finde dem blandt os, der vil gøre os fortræd.
- Forstår du? - Ja.
Jeg kendte bare ikke Ofglen særlig godt.
Hun var kun min ledsagerske i ganske kort tid.
Hun talte nok ikke særlig meget.
Nej.
Men hun virkede altid meget from.
Jeg beklager, men jeg kan vist ikke hjælpe Dem yderligere.
Men du ved vel, hvem der forsøgte at hjælpe dig ud af Gilead, ikke?
Jeg forstår ikke?
Da du løb væk.
Al den tid, du tilbragte i skjul. Hvem sørgede for dig?
Jeg så dem ikke.
- Så du dem ikke? - Nej.
Offred...
Du kan stole på mig.
Hvem hjalp dig? Kommandør Waterford?
Jeg blev taget imod min vilje.
Republikken er under belejring.
Vi kan ikke tillade os skønmalerier.
Hr. kommandør...
Jeg blev taget... imod min vilje.
Offred...
Hvis huset er inficeret med terrorister, skal jeg vide det.
- Hallo! I to Martha'er! - Vi skal bare på markedet.
Må jeg se noget identifikation?
Vis mig jeres id-kort. Det skal være nu!
Lige et øjeblik. Jeg har det her et sted.
- Hold hænderne, hvor jeg kan se dem. - Id-kortet ligger i min lomme.
Hold hænderne, hvor jeg kan se dem. Lad mig se dine hænder!
- Vis mig dine hænder! - Det er her.
- Jeg kan mærke det. - Vis mig hænderne nu!
Gudskelov.
Du er uskadt.
Ja, jeg har det fint.
Vogterne skyder Marthaer på gaden. Skal det gøre os tryggere?
Det er stupidt.
Fred? Vores barn har det godt. Det er her.
Kom nærmere.
Du er blevet større.
Nu skal kommandøren hvile sig.
- Er Pastors tilstand stabil? - Det var den for en time siden.
- Velsignet dag. - Velsignet dag.
Se til ham igen og gennemsøg så området.
- Det skal jeg nok. Tak.
- Er du okay? - Ja.
Jeg har det fint. Jeg...
De skød hende, Nick.
Hun ville bare tage sit id-kort, og så skød de hende.
Hun gjorde ikke noget. Og så lå hun blødende på gaden.
- Hun gjorde ingenting! - Så, så.
Det er overstået nu.
Det er der alt sammen.
Cushing...
Han vil vide, hvem der hjalp mig, da jeg flygtede.
Han giver ikke op.
- Han giver ikke op. - Nej, det gør han ikke.
Men der sker dig ikke noget.
- Okay. - Godt.
Hvad med dig?
Velsignet aften.
Gå i seng. Barnet har brug for hvile.
Lige nu har barnet brug for kage, så vi forhandler lidt.
Hvordan har kommandøren det?
Han er meget stærk. Gud være lovet.
Gud vil fremskynde hans helbredelse.
Han skal tilbage på arbejde.
Ray Cushing bliver døden for os alle.
Vi kendte Ray og Sonia fra før.
Altså kommendør Cushing. Vi tog på ferie sammen.
Engang var vi på Antigua.
Strandene er helt utrolige der. Jeg fandt havglas.
Han var en pralhals allerede dengang.
Nu er han en stor kanon.
Det klæder ham ikke.
Han var her. For at tale med mig.
Han tror ikke på, at jeg blev bortført.
Du må svare omhyggeligt på hans spørgsmål.
Sørg for, at han indser sandheden.
De henrettede kommandør Deeds og hele hans husholdning.
- For det, Ofglen gjorde. - Ofglen var terrorist!
Kommandør Cushing ville gøre det samme -
- ved ethvert hus med forbindelser til undergrundsbevægelsen.
Og han ville aldrig lade et barn vokse op i sådan et hus.
Det ville Fred aldrig tillade.
Han er her ikke -
- Serena.
Hej.
- Tikka masala! - Jeg er ikke rigtig sulten.
Nå... Det smager også godt koldt.
Du behøver ikke at gøre det.
- Det ville Odette ikke ønske. - Det er på tide.
Jeg vil vide, om hun døde alene.
Hvad hvis jeg ikke finder hende?
Velkommen i min verden.
En ynkelig hipsterverden med dårlige hatte? Glem det.
- Tak for maden. - Det var så lidt.
To, tre, fire...
Og pust ud.
To, tre, fire, fem...
Dybere, Moira. Helt nede fra mellemgulvet.
- Det kan du sgu selv gøre. - Det virker.
- Jeg har dit knæ i ryggen. - Undskyld.
Okay. Et sidste, dybt og rensende åndedrag.
Giv slip på alle spændinger.
Det var godt. Det var alt for i aften.
Meld jer til forældrekursus.
Der følger ingen brugsanvisning med et barn.
- Tak. - Op med dig.
- Er du okay? - Ja. Jeg er bare udmattet.
Jeg er en udmattet, forstoppet hval.
Netop.
Mine fødder svulmede sådan op, at jeg måtte gå med ortopædisk fodtøj.
Jeg kunne ikke engang gå. Luke måtte massere mine fødder.
- Seriøst? - Hvad?
Hvorfor skal jeg altid høre om Luke?
Det skal du da heller ikke.
Dit perfekte ægteskab? Som de røvhuller derhenne.
- Kom herhen. - Hvad?
Det perfekte findes ikke. Det er den samme fyr hver aften.
Også når man er træt af hinanden.
Også selvom han ikke kan finde ud af at fylde den skide opvaskemaskine!
Ved du hvorfor? Fordi han er et spædbarn!
- Hvem gider sådan noget? - Ikke jeg.
- Det perfekte ægteskab? Helt ærligt! - Undskyld.
- Det gør ikke noget. - Gik du med ortopædiske sko?
- Hvor flot. - Du vil elske dem.
Velsignet aften.
Bliv på jeres patruljeringsruter. Hold øje med gaderne.
- Velsignet aften. - Velsignet aften.
- Hvor er Eden? - Hun gik med Rita hen til Websters.
Det foreslog jeg efter det, der skete med deres Martha.
Har du hjulpet kommandøren med dokumenter -
- til Den Guddommelige Lovs kontor?
Ja. De dokumenter kræver kommandørens underskrift.
Jeg ved, at kommandøren vil tilgive mig.
Vil du vise mig, hvordan det foregår?
Kan du se?
Er det sjovt? Hvad?
- Er du klar? - Ja.
Gå med Gud, lille ven.
Farvel, Gavin.
Det var rart at møde dig.
- Hvor er de små i den alder. - Ha! Jeg kan stadig ikke sidde ned.
Det bliver bedre. Nogle gange tisser man lidt, når man griner.
Ti lige stille.
- Er du okay? - Jeps.
Det er mærkeligt at være alene.
Hej!
- Moira! Hvordan har du det? - Jeg har det fint.
Jeg troede aldrig, jeg skulle have sex igen -
- men det er ved at vende tilbage til det gamle dernede!
Undskyld...
Familien Watson er flyttet til England.
Ja, de sendte mig et kort, da Gavin blev et halvt år. Det var sødt.
Ved du noget om Malbec-vine?
Det tager jeg som et ja. Kom lige.
- Den her. - Den første, du så?
- Ja, jeg er mere en hvidvinspige. - Puha.
Jeg skulle have været hos June og Luke for 20 minutter siden.
Tak for hjælpen, doktor.
Du er ikke min patient mere. Kald mig bare Odette.
Okay. Tak... Odette.
Tak.
- Hvad er nu det? - Hænderne op!
Hvem har givet ordre til det her? Jeg taler til dig!
Warren, hvad foregår der?
Ray Cushing, på ordre fra kommandør Waterford -
- fratages De hermed kommandoen. De er tiltalt for apostasi og forræderi.
Latterligt!
De har hjulpet terrorister for at underminere republikken.
Øjnene har overvældende beviser.
Alle æggene i butikken i dag -
- kommer fra en genvunden farm i en tidligere koloni. Gud være lovet!
Bare et halvt pund, tak.
Sikke et udvalg! Jeg laver citronkylling i aften.
- Gud være lovet. - Måske med grønne bønner.
- Hej! - Uh! Gudfader i himlen!
Jamen... hvordan kan du være her?
Der er vel mangel på tjenerinder efter angrebet.
De hentede os hjem fra kolonierne. Er det ikke dejligt?
- Jo! - Gud reddede os.
Han har en plan for os begge to.
Det er måske ikke den samme plan, men...
Det er godt at se dig.
Emily?
- Hej. - Hej...
June. Det er det, jeg hedder.
Det fik jeg aldrig fortalt dig.
Hej.
Jeg hedder June.
Jeg er Brianna.
- Hej... - Hej.
Jeg er Brianna.
- Alma. - Hej.
Jeg hedder Dolores.
Jeg er opkaldt efter min bedstemor.
- Jeg er Alma. - Brianna.
- Hej. - Jeg hedder Janine.
- Brianna. - Jeg hedder Alma.
- Jeg er Sarah. - Rart at møde dig.
Det glæder mig.
Alma.
- Erin. - Catherine.
Marilyn.
Vore kilder i Gilead har bekræftet navnene på de dræbte.
Familierne har fået besked. De har vores dybeste medfølelse.
Disse er de døde: Jennifer Briggs.
Mae Cohen.
Nora Ford.
Patricia Frank.
Lillie Fuller.
Vi mener, at hun var selvmordsbomberen.
Cheryl Gardini.
Joanna Grant.
Lindsay Hayes.
Tiana Moore.
Jada King.
Megan Young.
Chloe Washington.
Adriana Hall.
Helen Campbell.
Isabella Lopez.
Odette Johnson.
Offred, kommer du lige med?
Kommandør Cushing omdannede vores gader til en krigszone.
Her er udkastet til nye sikkerhedsregulativer.
Fra kommandøren?
De nye checkpoints bliver fjernet, og vogterne bliver mindre synlige.
Det er på tide, at situationen bliver normaliseret.
- Synes du ikke det? - Jo, mrs. Waterford.
Du er redaktør, ikke sandt?
- Det var jeg engang. - Godt.
Så gennemlæs de her for mig.
Jeg får brug for en kuglepen.
Tekster: Neel Rocco www.sdimedia.com