Tidligere...
- Du er utrolig. Billy er med. - Det skjer om en uke.
Marthaene fører barna til Lawrence.
- Han får dem på flyet. - Jeg vil hjelpe til.
Waterfords er i varetekt i Toronto. De ble tatt i et bakhold.
- Er de fengslet? - Siktet for krigsforbrytelser.
Redd deg selv.
- Hva? - Datteren min trenger meg!
- Grensen kan stenges. Fremskynd det. - Flyet følger et ukentlig skjema.
Få dem til å holde grensen åpen.
- Hvor skal du? - Til Salenger. Vi kan redde David.
- Nei, Mrs. Lawrence. - Hva med de andre barna?
- Vi går til skolen igjen! - Gi deg.
Du får ikke si noe!
- Jeg tenkte meg ikke om. - Ok.
I Guds navn steder vi Eleanor til hvile i graven.
- Våkne, Eleanor! - Må Herren tilgi hennes synder.
- Eleanor! - Vi reddet ikke hennes plagede sjel.
- Grensen er åpen. - Fikk du overtalt rådet?
Det er vanskelig å gå imot en sørgende mann.
Herre, gi henne den evige hvile og la ditt evige lys skinne for henne.
- Amen. - Amen.
Kom igjen, jenter!
Gå!
Kom dere inn!
Kom igjen, din hurpe!
- Reis deg opp! - Nei!
Kom igjen!
- Ut med dere! - Nå! Sett fart!
Kom igjen!
Gå!
Hold kjeft!
- Etter disse laster dere på de andre. - Ja, sir. Under Hans øye.
Vær stille!
- Sir? - Hei. Det drøyer ikke lenge.
Hør her. Du må hjelpe meg.
- Vær stille. - Vær så snill. De tok datteren min.
Jeg vet ikke hvor hun er. Kan du si det?
Vær så snill. Nei!
Last dem på bilen!
Gå nå!
- Helt inn! - Nå!
Gå!
Nei! Dra til helvete!
Jeg skal saksøke dere for masse penger!
Jeg skal kjøpe et hus ved stranden. I jævla Stone Harbor!
Kom her.
Hensynsløse. Jeg tenkte at de var hensynsløse.
Hvordan kan de være så hensynsløse?
Det virker så lett for disse mennene.
Det var nok slik de vant.
Det handler ikke om å ha rett eller å ha folk eller Gud bak seg.
Det er ikke så storslått. Seieren går til det kaldeste hjertet.
De hensynsløse nyter utbyttet.
Femtito barn føres til Lawrence etter solnedgang.
Det gjøres i mørket.
Da kan vi i det minste gjemme oss.
Vi har i det minste en sjanse.
Om det finnes et Martha-nettverk. Om ikke Øynene har lagt en felle.
Jeg får barna til flyplassen. Flyet går ved midnatt.
Fordi jeg er hensynsløs.
Velsignet være frukten.
- Må Herren åpne den. - En gave.
- Hva var det, Ofjoseph? - Bare Janine.
- Unnskyld, forstanderinne Lydia. - Få se på deg.
Jeg håper ikke at du har lagt deg til noen uvaner hos Lawrence.
Du vet at de andre jentene ser opp til deg...
- ...ikke sant? - Ja, forstanderinne Lydia.
Men popularitet er ingen konkurranse, det er et ansvar.
Du gjør vel ikke noe som setter dine venner i fare?
Selvsagt ikke.
Det er til fordel for deg for din neste kommandant -
- vil ikke tolerere det undergravende tøvet ditt.
Det undergravende tøvet skal begrenses så mye som mulig.
- Plikten kaller. Vær forsiktig. - Det er mottatt.
Hvor mange såpepolletter fikk du?
De var på salg.
- Jeg fikser det. Hvor er Beth? - Hun kaster opp.
- Jeg håper at hun blir bedre. - Hun er ikke syk, men nervøs.
- Jeg får ikke hjelpe til. - Hun styrer her.
Hun sa at jeg skulle se til kommandanten.
Gud velsigne deg.
Jeg leste til opptaksprøven i medisin og skulle bli røntgenlege.
- Ok. - Jeg er ikke noe barn!
- Så gjør noe! Ikke vent på hjelp. - Jeg gjør ikke det.
- Sienna, kan du stryke denne for meg? - Ja, sir.
Jeg har faktisk ikke tid til det. Ofjoseph trenger hjelp.
Ok.
- Alt det skal ned i kjelleren. - Jeg ordner det. Velsignet være.
Velsignet være.
Hun er litt stri, ikke sant?
Nei. Kanskje du har glemt hvordan en sterk kvinne er, sir.
- Og Beth er syk? - Nerver.
Hun er nok redd for å dø. Noe som tydeligvis ikke plager deg.
Jeg er sterk i troen.
Jeg ba de øverste medlemmene til et møte i kanselliet.
Da forlater vaktene området i noen timer.
Flott. Takk.
Sir. Beth!
- Beklager. Trenger du noe, sir? - Jeg? Nei.
- Må Gud rettlede dere. - Gå i nåde, kommandant Lawrence.
Alt ok?
- Har du alt? - Ja.
Ok.
Helvete.
Pokker.
Det går bra. Dere får komme inn.
Kom inn. Ta en titt utenfor.
- Vent her. - Vi skulle vente til i kveld.
Er dette Mayday?
Ja.
- Må vi gå inn igjen? - Ikke ennå.
Takk.
Aktoratet vil møtes i morgen for å se på din skriftlige forklaring.
- Ok. - Vår etterretning møter deg til uka.
- Du blir opptatt. - Kan jeg si nei til invitasjonen?
Du har gitt opp retten til det.
Ok. Jeg skal besvare spørsmålene deres så godt jeg kan.
Jeg vet at dette er slitsomt.
- Jeg kan prøve å flytte møtene. - Nei, det er i orden.
Jeg har ikke gitt opp rettighetene mine, Mr. Tuello.
Jeg byttet dem mot datteren min.
Vi burde...
Jeg har noe til deg.
Et adgangskort. Fra neste uke får du lov til å forlate stedet.
- Jeg er overveldet. Takk. - ICC er fornøyd.
Du har samarbeidet, og da får du visse privilegier.
Da får jeg utforske litt.
Det finnes noen restriksjoner, men du kan se litt av byen.
Du kan vurdere hvor du vil bo.
Ut i den store verden uten ledsager.
Du finner nok fram.
Legg beinet ditt her.
Ok.
Jeg skal rense det.
Du må si ifra om det gjør vondt. Da begynner jeg.
Jøss, du er tøff.
Det var en lang tur i skogen.
Helt fra Lexington, sa din Martha.
Du er veldig modig.
Sånn. Det var det.
- Takk skal du ha. - Ingen årsak.
- Vet du hvordan det er? - Hva da?
Der ute?
Det er som det var før Gilead.
Jeg husker ikke det.
Du kommer til å være fri.
Du kan gå kledd akkurat som du vil.
Ingen vil straffe deg for å lese...
...si hva du må tenke, hvem du kan elske...
...eller hva du skal tro på.
Og du må ikke bli noens kone...
...eller mor om du ikke vil.
Hva blir jeg da?
Deg.
Vil Gud elske meg da?
Ja.
Sulten?
Vær så god.
For mat i en verden der mange går sultne.
For tro i en verden der mange går i frykt.
For min familie i en verden der mange går alene.
- Vi takker deg, Herre. Amen. - Amen.
- Maggie vil dra. - Vi må dra nå ellers finner de oss.
Ta på deg skoene. Vi skal dra hjem.
- Men hun har en plan. - Dette tar for lang tid.
- Flyet venter ved midnatt. - Nei. Vi drar hjem.
Hvor er kåpen din? Hvor er den?
Fruen er rettferdig og tilgir.
Hun er snill og vil forstå.
Du dopet henne ned og tok datteren. Hun vil varsle Øynene.
Hun vil forstå om jeg sier sannheten. Hun er rettferdig og tilgir.
- Dere får ikke dra. - Dette går bra.
Ikke rør meg, for helvete! Alt er ok.
Sånn, ta på deg disse. Vi vil snart være hjemme.
Fort deg, Kiki.
Stans, Maggie.
- Jeg vil bare dra hjem. - Det får du ikke.
June! Kiki må få dra hjem, det er her hun hører hjemme.
Ingen hører hjemme her.
Maggie, om du prøver å stikke av, så skyter jeg deg.
Jeg sverger.
Jeg gjør det.
- Unnskyld! - La henne løpe.
Maggie. Maggie!
Maggie! Maggie!
June! Herregud!
Travel morgen.
Du skal i et møte.
- Jeg trakk meg dessverre fra det. - Nei, du må delta.
Ikke tenk på det. Hvordan går det med barnet?
Det går bra med henne.
Det vil gå bra med henne.
Fordi vi skal få henne bort herfra.
Vi skal få henne trygt hjem, til Lexington.
Hun skal ikke til Lexington.
Noen så en Martha med et barn ved Lexington.
De burde ikke ha gått i dagslys.
Man har innledet et søk.
- De vil komme hit til slutt. - Vi har noen timer på oss.
- De vil sette opp veisperringer. - Vi finner en annen rute.
Hvor langt er det til flyplassen? Du har sikkert noen kart.
Jeg avbryter dette.
Beth gir beskjed til Marthaene.
Nei.
- Jenta må dra hjem. - For å giftes bort som 14-åring?
Nei.
Det går jeg ikke med på.
Jeg sender henne ikke tilbake så hun blir voldtatt og lemlestet...
...i den forrykte verdenen som du var med på å skape.
Hun er en kommandants datter og vil bli beskyttet.
Så hun får ikke klitoris avskåret...
...når hun forelsker seg?
Nei.
Det blir for mye.
Mrs. Lawrence.
Ofmatthew, Frances.
For mange.
- Universet holder ikke tellingen. - Jo, det gjør det.
Jo, for helvete.
Jeg skjøt henne nesten.
Fordi hun gråt.
Jeg skjøt nesten en tiåring fordi hun gråt.
Hannah er ti.
Dette kan ikke ha vært forgjeves.
Jeg har bestemt meg.
Det er ikke opp til deg.
Menn. Det er sykelig.
Du bestemmer ikke.
Jeg gjør det.
Gå til kontoret ditt...
...og finn et helvetes kart til meg.
Takk.
Du er fortsatt i hjemmet mitt, unge dame.
Tror du fortsatt at dette er ditt hjem?
Avgjørelser i lokale saker fattes ved flertallsbeslutninger.
- Og antall kommandanter i hvert råd? - Omtrent et dusin.
Det baseres på antall bydistrikter.
Ledet du rådsmøtene?
- Var du lederen? - Jeg opprettholdt orden.
Og sørget for at vi ikke gikk for langt.
Møtet avsluttes klokken 18.15.
- Takk, kommandant. - Vi ses igjen.
Har du jobbet med miss Murray før?
Vil du ta opp et problem med henne?
Hun er meget intelligent.
Grundig.
Takk for tålmodigheten. Det er mye å gå gjennom.
Dessverre må jeg legge til noe.
Jeg har foruroligende informasjon.
Alvorlige forbrytelser som min kone har begått.
Mrs. Waterford har inngått en avtale som gir henne immunitet.
Jeg har lest om det. Det er mange gode jussbøker her.
Alt Serena gjorde i Gilead var under press.
Hun hadde ingen makt, men var underlagt staten.
Jeg kan forsikre deg om at det Mrs. Waterford gjorde...
...gikk langt utover Gileads lover...
...og Guds lover.
- Hvor langt er det til flyplassen? - Rundt åtte kilometer.
Vi kan bruke bilen til Lawrence og kjøre fram og tilbake.
- Det blir for mange turer. - Vi kan gå.
Gjennom skogen og langs bekken. Det er kortere enn veien.
Vi må markere ruten underveis.
Vi kan gå.
Ok.
Hei.
- Lykke til. - Takk.
Kom nå. Fort dere! Det går bra. Kom igjen.
Denne veien.
Kom hit. Det går bra. Kom inn. Vær forsiktig.
Denne veien. Fort! Gå!
Fort!
Kom, denne veien.
Kom igjen. Sånn ja. Pokker.
Gud velsigne deg.
Hun drepte dem. De lot henne ikke dra.
- Vi må stikke. - Ok.
Ser du på de fine lysene?
- Mrs. Waterford? - Mr. Tuello?
Ta barnet.
Hva er det som skjer?
På ordre fra ICC og amerikanske myndigheter...
- ...så arresteres du. - På hvilket grunnlag?
Forbrytelser mot menneskeheten, sexslaveri, voldtekt av June Osborne.
Et religiøst ritual pålagt av staten, å nekte ga dødsstraff.
Jeg har immunitet. Vent litt!
Siktelsen angår ikke det du gjorde med din mann. Ta barnet.
Nei, vær så snill. Kan du vente litt? Gi dere!
Hva er det som foregår?
Du fikk sjåføren til å gjøre Osborne gravid for å ta barnet senere.
Nick og Offred innledet et forhold.
Det er fortsatt voldtekt, Mrs. Waterford.
- Før henne ned. Før henne ned! - Vær så snill.
Vær så snill, Mark!
Lyset er slukket.
Kapittel 32: Skattejakten, stemmen blant trærne.
"Som et resultat av engstelsen, og for å hvile Silver og de syke", -
- "satte følget seg ned da de så randen av stigningen."
Det er flere enn 52.
"Platået skrånet mot vest."
"Stedet vi hvilte på ga oss god utsikt i begge retninger."
"Foran oss, over trekronene, så vi bølgene nedenfor skogen."
"Bak oss så vi ikke bare ankerplassen og Skjelettøya", -
- "men også over odden og det østre lavlandet."
"Et stort, åpent hav mot øst."
"Rett over oss ligger Spyglass," det er en del av fjellet.
"Her er det bestrødd med trær, der med mørke skrenter."
"Bare brenningene kunne høres," -
- "bølgene som samlet seg, og insektenes piping i buskaset."
"Ikke et menneske, ikke et seil, på sjøen."
"Det vide utsynet forsterket følelsen av ensomhet."
- "Silver tok peiling..." - June.
- "...med kompasset." - Hei.
"'Det er tre store trær', sa han."
- Hva sa han? - De vet noe. Det er voktere overalt.
- Hei. - Hei.
- Hvordan går det? - Si det du sa til meg.
De tok en Martha tre km herfra. Jeg hørte kommandanten.
Hun fra Lexington. Nå leter de etter en jente.
Fruen våknet og meldte henne savnet. Rohypnolen gjorde ikke jobben sin.
"Hus til hus," sa man.
Vi må gå med en gang.
Få alle ut og ta med bagene. Vi bruker begge dører. Kom igjen.
- Bra, jenter. - Vær stille. Gå!
Sånn ja. Stille og rolig.
Gå i stillhet. Det går bra.
Ok, kom igjen. Fort dere!
Det var samtlige.
Du skulle ikke være til besvær.
- Jeg løy. - Kvinner.
Bli med. Du kan komme deg ut. Eleanor hadde ønsket det.
Jeg er ikke så glad i å fly, eller barn.
Eleanor hadde ønsket at jeg ble igjen og ryddet opp i rotet mitt.
Må Gud gi deg fred, Joseph.
Og deg, June Osborne.
Stille.
Der borte! Ved åskammen.
Der borte. Legg dere ned.
Legg dere helt flatt.
Stille.
Ok, nå går vi. Kom igjen.
Kom, så går vi.
Legg dere ned.
Ok. Kom igjen.
Pokker. Legg dere ned!
Dere skal gjøre følgende...
Dere må følge gjerdet til dere ser hvor dere kan krysse.
- De kommer til å se oss. - Jeg skal forhindre det. Gå!
Ok, da går vi.
Alt bra?
Beklager at det har vært så tøft. Det er urettferdig mot deg.
Det er greit. Noen ganger må man gjøre det som kreves.
Ja.
- Da går vi. - Ok.
- Gå! - Rita, kom hit.
Du må ta hånd om henne.
- Få dem på flyet. - Ikke gjør det.
Lov meg det.
- Jeg lover. - Bra.
- Hei. Er du helt sikker? - Ja.
Må Han i sin nåde beskytte deg.
Lykke til.
Ok, da går vi.
Hjelp!
- Fem-seks til Ella West. Send hjelp! - Legg dere ned!
Kom igjen!
Det går bra. Slapp av.
Nei.
Hendene i været!
Stans!
Stå stille!
Si at det er sikret.
Kom igjen.
Bare si at det er sikret. Kom igjen.
Fem-seks.
- Kom igjen. - Det er sikret. Falsk alarm.
- Mottatt. - Bra. Bra.
Takk.
Vi må være forberedt på alt. Få ut bårene!
Hei. Skal jeg ringe etter flere frivillige?
- Nei, de kommer selv. - Greit.
Gi meg litt plass her.
- Hei. - Vi får flere leger.
- Ok, send dem til sykestua der borte. - Greit.
Avvent.
Herregud.
Jeg heter Moira og skal hjelpe dere.
Miss, er dette stedet der jeg kan gå kledd som jeg vil?
Ja, det er det.
Kom nå.
Hei, dere må gå til henne. Kom ned.
De vil gi dere tepper. Kom ned.
Vi må varme deg. Du fryser sikkert.
- Hva heter du? - Rebecca?
- Kjenner du ham?
Pappa!
Kom nå, Hannah.
- Hva heter du? - Amelia.
- Skal jeg ta barnet? - Ok. Takk.
FLYKTNINGHJELPEN CANADA
Rita!
Emily.
Ofglen.
- Velsignet være. - Det er ingen fare.
- Hei. - Hei.
Luke!
Luke.
- Ja. - Det er du som er Luke.
Det er så fint å treffe deg.
Hun stod bak dette. June.
Din June stod bak dette. Hun ordnet alt.
Det er... Alt er i orden.
Se her. Liker du den?
Er det gøy? Skal pappa bli med?
- Kom igjen! - Pappa er opptatt med boka si.
Kom hit.
Ta den!
Så rask du er!
- Bra jobba. - Jeg tok ham!
Ikke vær bekymret.
Gud sa: "Jeg har sett mitt folks nød og har hørt skrikene deres."
"Jeg kjenner deres smerte."
"Jeg vil berge dere ut av de onde menns hånd"-
- "og føre mitt folk fra dette smertefulle stedet"...
..."til det landet som flyter av melk og honning."
Tekst: Thomas Fagerlid www.sdimedia.com