Tidigare...
Du är fantastisk. Billy går med på det.
Det blir av. Om en vecka.
Martorna tar med barnen till Lawrence.
- Han för dem till planet. - Jag vill vara med och leda ett barn.
Paret Waterford sitter häktade i Toronto.
De försökte få tillbaka ditt barn.
- Är de fängslade? - De åtalas för krigsförbrytelser.
Du måste rädda dig själv.
- Vad gjorde du? - Min dotter behöver mig.
De kanske stänger gränsen.
- Tidigarelägg avresan. - Planet måste avgå enligt schemat.
Du måste övertala dem att inte stänga gränsen.
- Vart ska du? - Till familjen Salenger.
De har en rar pojke. Vi tar honom härifrån.
- Det behövs inte. - De andra barnen, då?
- Vi går tillbaka till skolan. - Sluta!
Du får inte säga nåt! Förstår du?
- Jag tänkte mig inte för. - Okej.
I Guds namn överlämnar vi Eleanors kropp åt gravens frid.
- Vakna, Eleanor! - Må Herren förlåta hennes synder.
- Eleanor! - Vi kunde inte rädda henne.
- Gränsen hålls öppen. - Lyckades du övertyga Rådet?
Det är svårt att säga emot en sörjande man.
Giv henne, o Herre, din frid-
- och låt Ditt eviga ljus lysa för henne.
- Amen. - Amen.
Sätt fart! Rör på er!
Skynda på!
In med er!
Sätt fart. In med dig!
- Upp med dig, för fan. - Nej!
Sätt fart!
- Rör på er. Nu! - Skynda på!
Sätt fart. Sätt fart!
Framåt!
Sätt fart! Nu!
Rör på er!
Snabba på.
Håll käften!
Fortsätt framåt.
- Lasta på de andra sen. - Ja, sir. Under Hans öga.
Tyst med er!
- Sir? - Det dröjer nog inte så länge.
Snälla. Nej, hör på. Hör på. Ni måste hjälpa mig.
- Var tyst. - Snälla.
De tog min dotter. Lyssna på mig. De tog min dotter.
Jag vet inte var hon är. Snälla, tala om var hon är.
Snälla, nej. Snälla, nej!
Fyll lastbilen!
Framåt! Sätt fart!
- Fortsätt ända in. - Nu!
Rör på er!
Dra åt helvete. Fan ta er!
Jag ska stämma er allihop på så jävla mycket pengar!
Jag ska köpa ett jävligt stort hus på stranden. I Stone Harbor!
Kom.
"Skoningslösa", tänkte jag. De är fan skoningslösa.
Var kommer den ifrån? Fallenheten för skoningslöshet.
Det verkade så enkelt för dem. För männen. För såna här män.
Jag antar att det var så de vann.
Det handlar inte om att ha rätt-
- eller om att ha folket eller Gud på sin sida.
Det är inget så storslaget som avgör.
I slutändan segrar den mest hårdhjärtade.
Bytet tillfaller de skoningslösa.
52 barn ska föras hem till Lawrence efter solnedgången.
Vi ska ta oss fram i mörker.
Vi kan åtminstone gömma oss i mörkret.
Vi har åtminstone en chans.
Om det finns ett nätverk för Martor.
Om det inte är Ögonen som gillrat en fälla.
Jag tar med barnen till flygplatsen. Planet avgår vid midnatt.
Eftersom jag är skoningslös.
Välsignad vare frukten.
- Må Herren öppna. - Här är en present. Ja!
Vad handlade det där om, Ofjoseph?
Janine är som hon är.
- Ursäkta, Tant Lydia. - Låt mig ta en titt på dig.
Jag hoppas att du inte lagt dig till med dåliga vanor hos paret Lawrence.
Ofjoseph, du vet väl att de andra flickorna ser upp till dig?
Ja, Tant Lydia.
Popularitet är ingen tävling. Det för med sig ansvar.
Du skulle väl aldrig utsätta dina vänner för fara, eller hur?
Naturligtvis inte, Tant Lydia.
Jag säger det för din skull. Din nästa Anförare -
- kommer inte att tolerera nåt revolutionärt strunt.
Då ska jag ägna mig så lite som möjligt åt revolutionärt strunt.
- Återgå till dina plikter. Passa dig. - Det ska bli.
- Hur många tvålkuponger fick du? - De var på rea.
- Jag tar hand om det. Var är Beth? - Hon spyr.
- Bara hon känner sig bättre snart. - Hon är inte sjuk, utan nervös.
- Hon låter mig inte hjälpa till. - Det är hon som bestämmer i huset.
Hon sa bara åt mig att ta hand om Anföraren.
Gud välsigne dina mödor.
Jag pluggade till läkarlinjens inträdesprov förut.
- Jag tänkte bli radiolog. - Jaha.
Jag är för fan inget barn!
Gör nåt åt det, då. Sluta vänta på nån som kan hålla dig i handen.
Det gör jag inte.
- Kan du stryka den här, Sienna? - Ja, sir.
Jag har förresten inte tid nu, sir. Ofjoseph behöver min hjälp.
Okej.
- Det där ska ner i källaren. - Det ordnar jag. Pris ske Gud.
Pris ske Gud.
- Värst vad hon är stingslig. - Nej.
Ni kanske har glömt hur en stark kvinna ser ut, sir.
- Är Beth sjuk? - Det är nerverna.
Hon är rädd att dö, skulle jag tro. Det verkar inte bekomma dig.
Jag har min tro.
Jag har kallat till möte på kansliet för alla högre tjänstemän.
Det borde tömma området på säkerhetspersonal ett par timmar.
Så bra. Tack.
- Ursäkta, sir. - Beth.
- Ursäkta. Behöver ni nåt, sir? - Jag? Nej.
- Må Gud vägleda dig. - Gå i frid, Anförare Lawrence.
Mår du bra?
- Fick du allt? - Ja.
Då så.
Helvete.
Fan också.
Ingen fara. Kom. Ni måste följa med in. Kom nu.
In med er.
- Se efter där ute. - Vänta här.
- De ska komma när det blivit mörkt. - Det gör inget.
Är det här Mayday? Är det det?
Ja.
- Är det dags att gå in igen? - Inte än. Ingen brådska.
Tack.
Internationella brottmålsdomstolens åklagare vill träffa er i morgon -
- för att gå igenom ert skriftliga vittnesmål.
Okej.
Amerikanska underrättelsetjänstens utfrågning inleds nästa vecka.
- Ni har fullt upp. - Kan jag tacka nej till nåt?
Ni har tyvärr avsagt er den rättigheten.
Okej.
Jag ska försöka svara på alla frågor de kan tänkas ha.
Jag förstår att det är tröttsamt.
- Jag kan försöka skjuta på nåt. - Nej, det går bra.
Jag avsade mig inte mina rättigheter, mr Tuello.
Jag bytte dem mot min dotter.
Vi borde nog gå in. Jag har nåt åt er.
Ett passerkort.
Från och med nästa vecka tillåts ni lämna anläggningen.
- Jag känner mig överväldigad. Tack. - De är nöjda på ICC.
Ni har samarbetat helt och fullt. Det medför förmåner.
Då får jag se mig omkring.
Det finns vissa restriktioner, men ni kan bekanta er lite med stan.
Och börja fundera på var ni vill bo.
Ut i världen utan ledsagare.
Ni kommer säkert att hitta rätt.
Sätt foten här.
Okej.
Jag ska tvätta det lite.
Säg till om det gör ont. Nu börjar jag.
Oj. Du är riktigt tuff.
Ni gick visst långt genom skogen?
Ända från Lexington sa din Marta.
Det var modigt av er.
Så där. Nu var det klart.
- Gud välsigne er för besväret. - Ingen orsak.
Vet ni hur det är?
På utsidan.
Det är som det var innan Gilead fanns.
Jag minns inte hur det var då.
Du kommer att bli fri.
Du får ha på dig vad du vill.
Ingen gör dig illa om du läser.
Ingen bestämmer vad du ska tycka, vem du ska älska...
...eller vad du ska tro på.
Du måste inte bli nåns fru...
...eller mamma om du inte vill.
Vad skulle jag då bli?
Dig själv.
Skulle Gud älska mig ändå?
Ja.
Är du hungrig?
Varsågod.
För mat i en värld där många går hungriga.
För tro i en värld där många är rädda.
För min familj i en värld där många är ensamma.
- Herre, vi tackar Dig. Amen. - Amen.
Maggie vill ge sig av.
Jag har ändrat mig. Vi måste gå. De kommer att hitta oss.
På med skorna. Vi ska gå hem.
- Hon har en plan. - Det dröjer för länge.
Planet väntar på oss vid midnatt.
Nej, nej. Vid midnatt? Nej, vi ska hem.
Var är din kappa?
Min husmor är rättvis, förlåtande och vänlig. Hon kommer att förstå.
Du drogade henne och stal barnet. Hon kommer att tillkalla Ögonen.
Hon kommer att förstå. Jag säger sanningen.
Hon är rättvis och förlåtande.
- Vi kan inte låta dig gå. - Det är ingen fara.
- Rör mig inte, för fan! - Allt är bra.
Så där. Sätt på dig de här. Vi är hemma på nolltid.
Skynda på.
Stanna, Maggie.
- Jag vill bara gå hem. - Det går inte.
June!
Kiki måste hem. Det är här hon hör hemma.
Ingen hör hemma här.
Maggie, om du försöker fly skjuter jag dig.
Jag svär vid Gud att jag gör det.
Jag gör det.
- Förlåt! - Låt henne gå.
Maggie! Maggie!
June! Gode Gud.
Vilken jäktig morgon.
Du skulle på ett möte.
- Jag ursäktade mig. - Nej. Du måste vara där.
Ingen fara. Oroa dig inte för det. Hur mår barnet?
Bra.
Allt kommer att bli bra.
Vi ska ta henne härifrån.
Vi ser till att hon kommer hem till Lexington.
Hon ska inte tillbaka till Lexington.
Nån fick syn på en Marta med ett barn i närheten av Lexington.
De borde inte ha gått på dagen.
En sökpatrull har skickats ut.
- Förr eller senare kommer de hit. - Vi har några timmar på oss.
De kommer att upprätta vägspärrar så snart de kan.
Då hittar vi en annan väg.
Hur långt är det till flygplatsen? Du har väl kartor?
Jag avbryter det här.
- Beth kan meddela Martorna. - Nej.
- Flickan måste hem. - Och bli bortgift när hon är 14 år?
Nej.
Det vägrar jag gå med på.
Jag skickar inte tillbaka henne för att bli våldtagen och stympad...
...i den här sinnessjuka världen du hjälpt till att skapa.
Hon är en Anförardotter. Hon kommer att skyddas.
Så hon kommer inte att få sin klitoris avskuren...
...när hon blir kär?
Nej.
Det är för mycket.
Mrs Lawrence...
...Ofmatthew... Frances.
För många.
Jag är rädd att universum inte har nån balansräkning.
Jo, det har det.
Det har det fan visst.
Jag sköt henne nästan.
För att hon grät.
Jag sköt nästan en tioårig flicka för att hon grät.
Min Hannah är tio år.
Allt kan inte ha varit förgäves.
Jag har fattat mitt beslut.
Det är inte ditt beslut.
Män.
Det är fan patologiskt.
Det är inte ni som bestämmer.
Det är jag.
Så... gå till ditt kontor...
...och leta fram en jävla karta.
Tack.
Du bor fortfarande i mitt hus! Mitt hus, unga dam.
Tror du verkligen att det fortfarande är ditt hus?
Beslut i lokala frågor fattas genom omröstningar.
Hur många Anförare sitter i Råden?
Omkring ett dussin, beroende på antalet stadsdelar.
Ledde ni förhandlingarna på såna Rådsmöten?
- Hade ni befälet? - Jag såg till att alla uppförde sig.
Jag höll vargarna stången, så att säga.
Samtalet avslutas klockan 18.15.
- Tack, Anföraren. - Vi ses nästa gång.
Har ni arbetat med ms Murray förut?
Är det nåt problem med henne som ni vill ta upp?
Hon verkar väldigt smart.
Noggrann.
Tack för ert tålamod. Det finns mycket att avhandla.
Jag vill ogärna ge er mer att ta itu med.
Jag har några otrevliga upplysningar att dela med mig av.
Det gäller allvarliga brott som min fru begått.
Mrs Waterfords förlikningsavtal ger henne immunitet.
Ja, jag har läst om det. Ni har ett utmärkt juridiskt bibliotek.
Allt Serena gjorde i Gilead gjorde hon under tvång.
Hon hade ingen makt. Hon var underordnad staten.
Jag försäkrar er om... att det mrs Waterford gjorde...
...bröt mot Gileads lagar...
...och Guds lagar.
- Hur långt är det till flygplatsen? - Runt åtta kilometer.
Vi kan ta Lawrence bil och köra fram och tillbaka.
- Det blir för många turer. - Vi kan gå.
Om vi går genom skogen blir vägen mycket kortare.
Vi måste märka ut vägen på nåt sätt.
Vi kan gå.
Okej.
Hej.
- Gud vare med dig. - Tack.
Följ med här. Skynda på. Ingen fara. Kom nu. Skynda er.
Vi måste ta den här vägen.
Kom hit. Var inte rädda. Följ med in. Skynda på. Försiktigt.
Den här vägen. Skynda er. Var tysta. Sätt fart.
Skynda er.
Kom. Den här vägen.
Kom. Var försiktiga. Så där, ja. Jäklar.
Gud välsigne dig.
Hon dödade dem. De lät henne inte ge sig av.
- Vi måste i väg. - Okej.
Tittar du på de fina ljusen?
- Mrs Waterford. - Mr Tuello?
- Var snäll och ta barnet. - Vad är det som försiggår?
Mrs Waterford, på uppdrag av ICC och USA: s regering...
- ...griper jag er. - På vilka grunder?
- Brott mot mänskligheten. - Nej!
Sexuellt slaveri.
- Våldtäkt av June Osborne. - Vänta lite!
Det var en religiös ritual under hot av dödsstraff. Jag har immunitet.
Åtalet gäller inget ni gjorde ihop med er man. - Ta barnet.
Nej, snälla. Kan ni vara snäll och vänta? Snälla, stanna!
Vad är det som försiggår?
Ni tvingade er chaufför att göra ms Osborne gravid och tog deras barn.
Nick och Offred hade ett förhållande.
Det var ändå en våldtäkt... mrs Waterford.
- För ner henne. För ner henne. - Snälla.
Snälla Mark!
Ljuset är släckt.
"Kapitel 32. Skattjakten - rösten bland träden."
"Delvis på grund av denna hemska upplevelses nedstämmande inflytande" -
- "och delvis för att låta Silver och de sjuka vila" -
- "satte sig hela sällskapet ner så snart de nått sluttningens topp."
De är fler än 52.
"Platån lutade något mot väst och därför erbjöd" -
- "det stället där vi rastade en vid utsikt åt båda hållen."
"Framför oss, över trädtopparna" -
- "skådade vi ut över Skogsudden, omgiven av vågor."
"Bakom såg vi inte bara ankarplatsen och Skelettön" -
- "utan även - tvärs över udden och det östra låglandet" -
- "ett stort fält av öppna havet i öster."
"Högt över oss reste sig Kikaren..." Det är en del av kartan.
"...med enstaka tallar och på andra ställen branta stup."
"Inte ett ljud hördes förutom de avlägsna bränningarna" -
- "som kom från alla håll, tycktes det" -
- "samt surrandet från ett oräkneligt antal insekter i buskagen."
"Inte en människa, inte ett segel på havet."
"Utsikten ökade vårt intryck av att vara ensamma."
- "Silver tog, där han satt..." - June.
- "...från sin kompass." - Hej.
"Det finns tre höga träd där, sade han..."
Vad sa han mer?
De anar oråd. Det är väktare överallt.
- Hej! - Hej.
- Hur är det? - Berätta vad du sa till mig.
De har gripit Martan tre kilometer härifrån. Min Anförare sa det.
Det var hon från Lexington. Nu letar de efter flickan.
Husmodern vaknade och anmälde henne saknad. Rohypnolen måste varit dålig.
De söker igenom alla hus.
Vi måste ge oss i väg. Vi måste ge oss i väg nu.
Få ut alla ur huset. Ta med väskorna. Använd båda dörrar. Sätt fart.
- Bra, flickor. - Var tysta och skynda er.
Så där, ja. Lugnt och tyst.
Fortsätt bara. Var tysta. - Ingen fara, vännen.
Kom nu. Sätt fart. Skynda er!
Det var de sista.
Du sa att du inte skulle ställa till med nåt.
- Ja. Jag ljög. - Kvinnor...
Följ med oss. Du kan ta dig ut. Eleanor skulle ha velat det.
Jag är inte särskilt förtjust i flygplan. Eller barn.
Eleanor hade velat att jag stannade och städade upp efter mig.
Må Gud ge dig frid... Joseph.
Dig också, June Osborne.
Var tysta.
Där borta. Hitåt, mot kullen.
Här borta. Ducka.
Ducka. Ner med huvudet.
Var tysta.
Okej, kom nu. Sätt fart.
Kom, raska på.
Ducka. Ducka.
Okej. Kom nu.
Fan också. Ducka. Ducka!
Fan.
Okej, gör så här:
Ta med dig barnen. Följ staketet och för dem till andra sidan.
- De kommer att upptäcka oss. - Jag tar hand om det. Gå nu.
Okej. Kom så går vi.
Är allt bra?
Jag är ledsen att det varit så svårt. Det är inte rättvist mot dig.
Det gör inget. Ibland måste man göra det man måste.
Ja.
- Sätt fart nu. - Okej.
- I väg nu. - Kom hit, Rita.
Du måste ta hand om henne.
- Se till att de kommer på planet. - Gör det inte.
Lova mig det. Lova.
- Jag lovar. - Okej.
- Du! Är du säker? - Ja.
Må Han beskydda dig i sin barmhärtighet.
Gud vare med er.
Okej, sätt fart.
Hjälp!
- Fem-sex här. Skicka förstärkning! - Ducka.
Kom!
Ingen fara. Var inte rädd.
Nej. Nej.
Upp med händerna!
Stanna!
Ligg still!
Säg att faran är över.
Gör det.
Säg bara att faran är över. Gör det.
Fem-sex.
- Så där, ja. Säg det nu. - Faran är över. Falskt alarm.
- Uppfattat, fem-sex. - Bra.
Tack.
Vi måste vara förberedda på allt. Fram med bårarna!
Hördu. Ska jag tillkalla fler volontärer?
De kommer av sig själva. Vi sätter dem i arbete.
Okej. Okej.
Gör lite plats här.
- Hej. - Hej. Några fler läkare har kommit.
Toppen. Skicka dem åt det hållet.
- Sjukavdelningen ligger där. - Okej.
Var beredda.
Herregud.
Jag heter Moira. Jag ska hjälpa er.
Miss. Får jag ha på mig vad jag vill här?
Ja, det får du.
Följ med ut.
Kom. Gå fram till en av damerna. Allt är bra. Kom ner hit.
De ger er filtar. Kom ner hit.
Nu ska vi värma dig. Du fryser säkert. Varsågod.
- Vad heter du? - Rebecca?
- Känner du honom?
Pappa!
Kom då, Hannah.
Får jag fråga vad du heter?
- Amelia. - Amelia. Tack.
Du löser det. Tar du hand om det?
- Ska jag ta hand om bebisen? - Tack.
Nu ser vi till att värma dig.
Rita!
Emily.
Ofglen.
- Pris ske Gud. - Allt är bra.
- Hej. - Hej.
Luke!
Luke?
- Ja? - Är det du som är Luke?
Jag är så glad att få träffa dig.
Hon gjorde det här. June. Din June. Hon gjorde det här.
Hon gjorde allt.
Se här. Vad tycker du? Gillar du den?
Är det roligt? Ska pappa vara med?
- Kom. - Kom nu, pappa!
- Pappa är upptagen med sin bok. - Med sin bok?
Kom hit.
Ta den, ta den, ta den!
Vad snabb du är!
- Bra gjort! - Ta honom!
Oroa dig inte.
"Herren sade: Jag har sett hur mitt folk plågas."
"Jag har hört deras klagorop. Jag vet vad de får lida."
"Därför har jag stigit ner för att befria dem"-
- "och föra dem till ett land som är rikt och vidsträckt"...
..."och som flödar av mjölk och honung."
Översättning: Sanna Gillberg www.sdimedia.com