Tidigare...
Allt är under kontroll. Bara vila.
- Vad gör du? - Jag får inte ha de här.
Har du hjälpt Anföraren att utfärda fullmakter till Gudomliga lagens råd?
- Anföraren måste skriva på. - Jag vet att han förlåter mig.
- Hej! - Herregud. Hur kan du vara här?
Det var så få Tjänarinnor kvar att de fick ta hit några från Kolonierna.
Anförare Cushing förvandlade våra gator till en krigszon.
Det här är utkast till nya säkerhetsbestämmelser.
Du är redaktör. Gå igenom dem åt mig.
Då behöver jag en penna.
Vi arbetar på kvällarna. Hon skriver, jag läser.
Det här är den nya vardagen. Och en skymf mot Gud.
I ett annat liv hade vi kunnat vara kollegor.
I det här livet är vi kättare. Jag stod redan på stygglistan.
Äktenskapsbryterska. En fallen kvinna, som tant Lydia sa.
Men det är oprövad mark för Serena, tror jag.
Vad tycker hon om att falla?
Hon verkar trivas jävligt bra.
Saknar du att jobba?
Det är en liten uppoffring för att få åtnjuta Guds nåd igen.
Men jag avskyr att sticka.
Om jag ska vara ärlig.
- Du skriver väldigt bra. - Tack.
Jag ska inte glömma din insats.
- Hur ser det ut? - Bra. Bättre.
Men du kan byta plats på de styckena. Och justera inledningen om du vill.
Annars är det klart att skickas till sjukhuset imorgon.
Det kommer inte att behövas. Anföraren kan läsa det här.
Han kommer hem imorgon.
Pris ske Gud.
Vad vackert det är. När man ser det varje dag glömmer man det.
Herren har sannerligen välsignat oss.
- Rita, köpte du Russet-äpplen? - Ja, ma'am, de står redan i ugnen.
Låt dem inte stå inne för länge igen.
Offred.
Ser man på. Vilket mottagande.
- Välsignad dag. - Vi är så glada att du är tillbaka.
- Välkommen hem, sir. - Jag har saknat din mat, Rita.
Tack, sir. Jag håller på och lagar era älsklingsrätter.
Anförare Waterford. Jag har gjort den här till er. Från mig och Nick.
Förtjusande. Från de lyckliga tu.
Tack ska ni ha, båda två.
Vårt himmelska under.
Fint att se dig vid så... god hälsa.
Vi är alla tacksamma för ert tillfrisknande.
Pris ske Gud. Jag är redo att ta mig an världen igen.
Du ska få göra dig hemmastadd.
- Tror du att han tyckte om presenten? - Han blev säkert förtjust.
Allt är precis som när du lämnade det.
Dagens arbete och morgondagens schema.
Bara de viktigaste mötena. Jag bad Nick skjuta upp resten.
Du behöver inte kasta dig in i det.
Du har tagit så många risker för min skull.
Jag kan inte tacka dig nog.
Det blir säkert skönt för dig att återgå till det normala.
Här är ett första utkast till dagordning för Kanadaresan.
- Till din presentation för Kommittén. - Jag ska ta en titt på det.
Det var kul att jobba med dig också.
- Hej. - Hej.
Det måste vara skönt för mrs Waterford att Anföraren är hemma.
Nu behöver du inte åka till sjukhuset hela tiden.
Jag kommer att ha fullt upp nu när han är hemma.
Jag förstår.
Här.
- Tack. - Det var så lite.
- Jag vill göra det hemtrevligare här. - Det låter bra.
Vilka färger gillar du?
Jag gillar gult. Det är så piggt och muntert.
"Glatt hem, glad make", säger min mamma.
- Gör som du vill. - Pris ske Gud.
Just det, köp honung. Eden lånade den.
Den ser jag inte röken av igen.
- Hon försöker. - Det gör hon verkligen.
Gud giv mig styrka.
- Är allt som det ska, mrs Waterford? - Javisst.
Lilla Angela är sjuk.
Det är säkert bara en förkylning, men Naomi behöver stöd.
Jag ska be för familjen.
Hej!
- Välsignad vare frukten. - Må kraften vara med dig...
- Hur mår du? - Bra.
Snart kommer du till den coola delen.
När bebisen trycker ut sin fot som i "Alien".
Charlotte gjorde så hela tiden.
Har du inte sett "Alien"?
- Jag gillade uppföljaren mer. - Du är knäpp.
Välsignad dag. Vi har citrusfrukt.
Det här är sista veckan på vetebrödssäsongen.
Fred är tillbaka, alltså?
Prisad vare Hans nåd.
Tack gode Gud att du är gravid.
Min plats är toppen. Bara Ceremonin. Inga avsugningar.
Allvarligt, det är en välsignelse.
Våldtäkt är inte en välsignelse.
Fan ta honom! Den sanna välsignelsen var bomben.
Alla som hjälper Gilead förtjänar att sprängas i bitar.
Om Emily visste att jag hjälpte Serena att täcka upp för Anföraren-
- skulle hon önska livet ur mig också då?
Jag klandrar henne inte.
Är man tillräckligt länge i Gilead börjar det äta upp en inifrån.
Det är så de gör. De tvingar en att döda - inom sig.
- Åh nej. - Gode Gud, nej.
Det är bebisambulansen.
Vems bebis är sjuk?
Jag har hört att det är Angela. Putnams barn.
Va?
- Min Marta sa det. - Din Marta har fel!
Det är inte Charlotte.
Ingen fara. Vi ber för bebisen, vems det än är. Eller hur?
Kom igen. Det är ingen fara.
Varför säger de så om Charlotte? Jag vet att det inte är hon.
Ingen fara, jag tar hand om henne. Allt är bra.
Jag förstår inte varför de säger så. Det är inte hon. Hon är inte sjuk.
Följ med, jag ska berätta. Men du måste hålla dig lugn.
Mrs Waterford besökte familjen Putnam imorse. Bebisen är sjuk.
Jag vet inte hur allvarligt det är. Jag ville inte skrämma dig.
- Vad händer med henne? - Hon mår bra! Jag sköter det här.
Janine, du måste lugna ner dig. Jag ska ta reda på mer. Jag lovar.
- Okej? - Okej.
- Jag måste få träffa henne. - Du vet att det inte går, Janine.
Du låter precis som de.
- Vad bra att du hittade den. - Tack.
Och tack för blomman.
- Hur mår lilla Angela? - Inte så bra.
De vet inte vad som är fel.
De gör allt de kan.
Men hon blir bara sämre.
Jag är så ledsen.
Finns det inget att göra?
Det kan finnas nåt som kan hjälpa.
Det skulle innebära att tänja på lagen.
Jag vet inte om Gilead konsulterar alla läkare som finns att tillgå.
Jag förstår.
Vad tänker du?
Jag tänker att om det vore mitt barn...
så skulle jag göra allt som stod i min makt.
Oavsett vad det stod i lagen.
- Lite te? - Så vänligt av dig.
Förlåt att jag var så upptagen din första dag hemma.
Du behöver inte be om ursäkt.
Jag klarade mig faktiskt rätt bra.
Det måste kännas skönt.
Ja, och imorgon blir ännu bättre.
Jag önskar att det även gällde lilla Angela.
Men det finns hopp.
Gud har välsignat Gilead med en av världens främsta neonatologer.
Strålande.
Hur snart kan han vara här?
Det är en hon. Hon tjänstgör som Marta nu.
Om du gav henne en dags omplacering skulle hon kunna undersöka Angela.
Ge ett utlåtande. Ingen behöver få veta.
Våra läkare är säkerligen kompetenta.
Fred...
Vi kan inte ifrågasätta Guds vilja.
- Sa han nej? Varför det? - För att det är hans beslut.
Det bästa vi kan göra nu är att be för Angela och hennes föräldrar.
Jag kan inte föreställa mig hur de mår.
Att riskera att förlora ett barn...
Deras tidigare Tjänarinna vet. Hon är i upplösningstillstånd.
- Tjänarinnan som nästan dödade henne? - Hon var desperat.
Hon älskar henne.
Så mycket.
- Måtte hon be då. - Det gör hon redan.
Skulle hon kunna få träffa barnet, mrs Waterford?
Jag skulle vara med. Jag skulle se till att inget hände.
Var inte dum.
Tänk om det är Janines sista chans?
Den där avskyvärda flickan? Ska jag låta henne få träffa mitt barn?
Barnet är en gåva från henne med Guds nåd.
- Vad står på? - Den där Tjänarinnan...
Jag hoppades att ni skulle vara så vänliga att låta henne träffa barnet.
Hon kommer endast med kärlek.
Jag tror att Gud skulle vilja att vi tog emot henne.
Warren...!
Det kan väl inte skada?
- Var är hon? - Mrs Waterford pratar med mrs Putnam.
- De måste låta mig träffa henne. - Janine, kära du, sätt dig.
Att Tjänarinnor inte informeras om sjuka barn har sina skäl.
Det är alldeles för upprörande.
- Hon hörde ryktena. - Och du bekräftade dem på eget bevåg?
Efter allt hon har gått igenom förtjänar hon det.
Lite uppriktighet åtminstone.
Om det här tar knäcken på henne håller jag dig personligen ansvarig.
- Är det uppfattat? - Ja, tant Lydia.
Det gör jag också.
Hej...
Visst är hon vacker?
Du kommer att få lockigt hår precis som din mamma.
Och du kommer att avsky det.
Jag lovar att vi ska hitta nån som kan klippa det.
Och då... kommer du att göra alla killar galna.
Jag går och ser om de vet nåt mer.
Gå i frid.
Varför är jag här?
Tack. Jag tar över nu.
Södra entrén.
Jag är väldigt glad att se er igen.
Ni minns nog inte mig.
Ni utbildade min mentor. Vi sågs på ACOG-konferensen 2012.
På ert seminarium om terapeutisk hypotermi.
Tiden är knapp - kan vi hoppa över artigheterna?
Givetvis.
Patienten är tio månader. Nedsatt allmäntillstånd och kräkningar.
Ingen malrotation i övre mag-tarmsystemet.
PH-mätning och sväljtest normala, men vi behandlar ändå för reflux.
- Och ni vill att jag ska... - Ja.
Vi vill ha ert medicinska utlåtande.
Okej.
Ordna magnetröntgen av huvud. Och jag vill göra om sväljtestet.
- Har ni en bra röntgenavdelning? - Ja, utmärkt.
Jag vill ändå vara med och titta. De är svåra att läsa av före två år.
Kolla ammoniakhalter och ämnesomsättningsrubbningar.
Jag vill ha skelettröntgen, EKG och ultraljud hjärta.
- Jag sätter igång allt, dr Hodgson. - Och jag måste undersöka henne.
Knack, knack?
"Sannerligen säger jag dig: Idag skall du vara med mig i paradiset."
Vad är det som händer?
Nej! Nej!
Janine?
Vill du kyssa henne farväl?
- Får jag det? - Vi kan försöka.
Hur vågar ni ge upp!
Vi har gjort en omfattande undersökning.
Det finns inga anatomiska, infektiösa eller metaboliska orsaker.
- Ni ska vara den främsta på området. - Det är jag. Eller var.
Det enda vi kan göra för Angela är att koppla bort alla maskiner.
Se till att hon känner sig trygg och varm.
Och be.
Kom nu.
Hej, hjärtegull. Det var länge sen.
Mamma är här.
Där är du ju.
- God natt, mrs Waterford. - God natt, Offred.
Tack.
Tack själv.
Anföraren vill prata med er. Båda två.
Låt mig sköta det här.
Stäng dörren, tack.
- Paret Putnam fick visst hjälp. - Det räckte inte, tyvärr.
Det förvånade mig att de fick hjälp av en tillfälligt omplacerad Marta.
Än mer förvånad blev jag över att jag själv skrivit på beslutet.
Jag gjorde det för barnets skull.
Vilket ansvar kan vara större i Gilead?
Att lyda sin make.
Jag har brutit mot reglerna länge. För din skull. Med ditt goda minne.
Det här skedde inte med mitt goda minne.
Skrev du om mina PM till Kommittén?
Jag bad dig att vara min informationskanal, inte min röst.
- Du har bett mig läsa saker förut. - Det var då.
Är det här din handstil?
Ja, Anförare Waterford.
- Har du dragit in Tjänarinnan? - Jag gjorde vad jag ansåg nödvändigt.
Visst gjorde du det. Det här är inte ditt fel.
Det är mitt.
Det var orätt av mig att betunga dig med så mycket ansvar.
- Nu måste vi göra bot. - Göra bot?
"Ni hustrur, underordna er era män..."
"så som ni underordnar er Herren."
"På samma sätt skall ni män leva förståndigt tillsammans med dem."
"Visa dem aktning."
"Ty de är det svagare kärlet."
Snälla Fred.
"Om vi bekänner våra synder..."
"är han trofast och rättfärdig, så att han förlåter oss..."
Serena.
Förlåt mig, älskling.
Offred.
Stanna kvar.
- Du är hemma. Hur har din dag varit? - Bra. Jag är trött.
- Vad tycker du? - Det är fint.
Imorgon ska jag sy gardiner. Välj färg.
- Vilken gillar du? - Gul.
- Min älsklingsfärg. - Jag vet.
Jag ordnade till kläderna i din väska.
Man får plats med mycket mer om man viker skjortorna rätt.
Tack.
Vad är det?
- Var har du fått de här ifrån? - De ramlade ur väskan.
Har du läst dem?
Självklart inte.
Ljug inte för mig.
Jag tog upp dem och la dem där åt dig.
Rör aldrig mina saker. Fattar du?
- Förlåt. - Fattar du?
Ja. Ja, det gör jag.
Sir.
Ja?
Mrs Waterford?
Behöver ni nåt?
Nej.
Kan jag göra nåt för dig?
Serena?
Ja.
Gå tillbaka till ditt rum.
Det var nån som sa: "Män är rädda att kvinnor ska skratta åt dem."
"Kvinnor är rädda att män ska döda dem."
Vi borde ha vetat bättre.
Jag trodde att det fortfarande fanns hemliga platser.
Gömda i den här världens skrymslen och vrår.
Platser vi kunde göra vackra, fridfulla, lugna, trygga.
Eller åtminstone uthärdliga.
Ursäkta. Jag vet att det är sent.
Jag ville bara be om ursäkt.
Jag ville väl försöka hjälpa er.
Men... Jag är verkligen ledsen.
Jag vet.
Kan ni förlåta mig?
Gå och lägg dig.
Se till att vila för barnets skull.
Jag sa ju det. Hon minns mig.
Men se på dig...! Ja!
Där är du ju!
Gud välsigne dig och bevare dig.
Fina, fina flicka.
Jag hämtar paret Putnam.
Vakna.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicbits.org
Översättning: Anna Kyrö www.sdimedia.com