- Spring, spring! - Tidigare...
- Snälla, ta henne inte! - Mamma!
Ni flickor ska tjäna De rättrognas ledare och deras ofruktsamma hustrur.
Ni ska bära deras barn.
Anföraren... Han kanske inte kan. Vi kan prova ett annat sätt.
Jag kunde inte säga nej när mrs Waterford frågade. Förlåt.
Mayday har ingen nytta av mig. Du kan hjälpa dem.
- Vilka är de? - De gör motstånd.
Hon står åtalad för könsförräderi.
Jag vet att det är en chock, Emily. Du kan förstås fortfarande få barn.
- Ikväll ska vi gå ut. - Är inte såna här ställen förbjudna?
- Förlåt att jag lämnade dig på tåget! - Vi ska få ut dig härifrån.
- Det är Gilead. Ingen kommer ut. - Låt dem inte knäcka dig.
Håll ihop för fan! Och kämpa!
- Jag kan ge din man ett meddelande. - Min man är död.
Lucas Bankole. Han lever.
Kommer de på oss skickar de mig till Kolonierna. Dig rör de inte.
- Vi har blivit bönhörda. - Pris ske Gud.
Det är inte ditt. Du kan inte bli far, för du är ovärdig.
Släpp ut mig, det är min dotter! Hannah!
Så länge mitt barn är tryggt är ditt det också.
- Jag vill hjälpa till med Mayday. - Hämta ett paket på Jezebel's.
"Jag är i Boston, tror jag..." "Vi är fångar..."
"Berätta för folk vad som pågår..." "Snälla, glöm oss inte..."
Välkommen till Ontario. Har ni några anhöriga i Kanada?
- Ge Angela till mig. - Hon heter Charlotte, falska svin!
Det finns ingen större synd än att skada ett barn. Straffet är stening.
Vi kan inte göra det, tant Lydia!
- Jag beklagar, tant Lydia. - Jag beklagar, tant Lydia.
Gå hem med er! Det här kommer att få konsekvenser.
Följ med dem. Lita på mig.
- Vart för ni henne? - Vad står på?
Jag vet inte om det här är slutet eller en ny början.
Så jag träder in i mörkret... eller om det är ljuset.
Skynda på!
Håll ihop! Skynda på!
Tyst med er!
Skynda på!
Kom igen!
- Skynda på! - Få ut dem därifrån!
Längst bort. Se så!
Upp med er! Skynda på!
- Allt klart? - Ja, sir!
Inta era platser.
Genom Hans hand!
Ni ska älska Herren er Gud av hela ert hjärta.
Honom ska ni följa, Honom ska ni frukta-
- och till Honom ska ni hålla er.
Hans ord ska ni lyda.
Liksom Hans jordiska tjänares ord.
Annars ska ni känna smärtan i Hans dom.
Ty sådan är Hans kärlek.
Dra lärdom av detta.
Fader vår som är i himmelen... Allvarligt?
Vad i hela helvete?
- Andra foten. Tack. - Ingen orsak.
- Hur mår du, Banana? - Jag är hungrig.
Vi mår utmärkt.
- Två skedar yoghurt till. - Jag vill ha våfflor.
Två skedar till, men inga pytteskedar.
- Ska du till Walgreens, älskling? - Ja, jag måste köpa värktabletter.
Jag behöver deodorant och batterier... AA.
Du måste skriva på receptblanketten. Jag är på sista månadens karta.
- Måste man verkligen visa den? - Ja, det finns en rad för "make".
Vilka dumheter.
Jag måste ju inte hämta ut dem...
Överhuvudtaget.
Vill du sluta med dem?
Jag vet inte... Jag tror kanske det.
Kanske...?
- Nu går vi, mamma. - Okej, gumman.
Vi ses.
Du? Älskling...
Hämta inte ut dem.
Det är galet.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Kom nu, mamma.
Vi måste gå.
- Blunda. Tjuvtittare. - Nu går vi.
Seriöst...
Vilka bortskämda flickor ni är!
Bortskämda snorungar!
Han har givit er allt.
Men när Han bad om er förtröstan förvägrade ni Honom den.
Ni får höra Guds vilja och svarar:
"Jag vet bättre!"
Upp med armen, kära du.
Ni svarar: "Jag vet bättre än Gud själv."
Han älskar er. Han beskyddar er.
Minns ni inte hur det var förut?
Nu är ni trygga.
Flickor, det finns fler än en sorts frihet.
Det finns frihet att, och frihet från.
På anarkins tid rådde frihet att.
Nu har ni skänkts frihet från.
Det är en gåva från Gud.
Underskatta den inte.
Offred har haft en hemlighet.
En i sanning underbar hemlighet!
Hon har blivit uppfylld av Hans gudomliga ljus!
Låt oss säga: "Prisad vare Hans nåd!"
- Prisad vare Hans nåd. - Prisad vare Hans nåd.
Hur hälsar vi ett mirakel? Gnyr vi som sjuka hundar?
- Prisad vare Hans nåd! - Prisad vare Hans nåd!
Prisad vare Hans nåd - sannerligen!
- Få av henne de blöta kläderna. - Under Hans Öga.
Inget går upp mot varm soppa en regnig dag.
Det värmer gott.
Hugg in.
Du äter för två.
Jag är inte hungrig.
Dålig aptit är vanligt de första veckorna.
Du får anstränga dig lite.
Du har ett riktigt äventyr framför dig.
Och vi ska se till att du får allt du behöver.
Vila, nyttig mat, frisk luft, motion...
Du ska bara vara min duktiga flicka. Det kan du väl?
- Jag ska försöka, tant Lydia. - Bra!
Det blir inga fler dramatiska utspel, inte sant?
Vilket trams...! Och vad skulle det vara bra för? Ingenting.
Janine är inte ingenting.
Nej, det är hon sannerligen inte.
Anser du att du gjorde henne en tjänst?
Hon kunde ha fått komma till Gud fort, omgiven av sina vänner.
Man stenar inte sina vänner.
Janine är på väg till Kolonierna. Hon kommer att lida på grund av dig.
Alla Tjänarinnor som gjorde som du kommer att straffas, men inte du.
Du är havande, så du är skyddad. Men det vet du ju.
En sån modig tös. Trotsar överheten. Men riskerar ingenting.
Ät nu.
Jag är inte hungrig.
Då går vi en sväng.
Välsignad kväll, Ofwyatt!
Ofwyatt hade problem hemma. Hon var mycket trotsig.
Hon drack kaustiksoda. Fruktansvärt.
Ofwyatt försatte sitt barn i fara. Det kan vi förstås inte acceptera.
Offred, om du väljer att vara obstinat-
- blir jag tvungen att vidta åtgärder.
Nio månader kan kännas som ganska lång tid.
Välsignad vare frukten.
Må Herren öppna.
Då så. Ska vi se till att få i dig lite mat?
- Javisst, tant Lydia. - Strålande.
Ställ upp er! Tre rader.
Händerna bakom ryggen!
Raka i ryggen!
- Blicken framåt. - Raka led.
Kom fram!
Ledet är inte rakt.
Ofrobert! Du står först på tur. Kom fram.
Nej! Nej!
Förlåt, tant Lydia! Snälla...
Ni är så egensinniga. Och fulla av ursäkter när priset ska betalas.
- Nej, nej! - Ofrobert?
Ofrobert! Jag vet, kära du. Det smärtar mig med.
Men endast genom lidandet finner vi nåd.
Snälla, låt bli!
- June? Den vibrerade. - Ursäkta. Tack.
- Löste det sig med Paspalis? - De ska ringa upp.
- Hur går det med manuskriptet? - Ändringarna är bra.
"Jordbruksekonomi i tidigmoderna Spanien och Portugal" - sexigt...
Fan... Det är min dotters skola.
Du har kommit till Madison Brand-skolan. Ange anknytning...
- Madison Brown-skolan. - Hej, det här är June Osbourne.
- Hannah Bankoles mamma. - Hannah mår tyvärr inte så bra idag.
Hur är det med henne? Får jag prata med mrs Dhanji?
Hon hade feber - 38,4.
Hon var lite varm imorse. Jag gav henne febernedsättande.
Hon måste vara feberfri i 48 timmar innan hon kan gå till skolan.
Ursäkta. Jag åker nu.
Be mrs Dhanji säga till Hannah att jag kommer om en kvart.
Hannah är inte här. När vi inte fick tag i er ringde vi ambulans.
- På grund av feber? - Vi tar inga risker.
- Vilket sjukhus? - University Children's.
Fan, fan, fan.
- Mamma! - Tack så mycket.
- Hej, lilla vän! Hur mår du? - Kasst.
Stackars älskling.
- Hur är det med henne? - Fint. Hon har en aning feber.
Läkaren kommer strax, men det är nog bara ett virus.
Vi väntar på några blodprov. Sen får hon åka hem.
- Jag har några frågor, mrs Bankole. - June Osbourne. Absolut.
- Får jag låna din mamma fem minuter? - Okej.
Jag kommer strax, gumman.
Jag meddelar min man, bara. Tack för att ni tog hand om henne.
Hon är så fin. Ni är lyckligt lottade.
- Är hon ert biologiska barn? - Ja.
- Skolan hade svårt att få tag i er. - Jag var på jobbet och missade det.
- Jag förstår. Jobbar ni heltid? - Ja, sen Hannah var tio månader.
- Det måste ha varit tufft. - Ja. Det är det fortfarande.
Jobbar er man också heltid? Var befinner han sig idag?
Han är på jobb i Quincy. Han sitter nog fast i trafiken.
Hur tar ni hand om er dotter om hon måste vara hemma från skolan?
- Vad menar ni? - Om hon är sjuk?
- Jag eller min man är hemma. - Ni stannar hemma från jobbet?
Det stämmer. Får jag gå till min dotter nu?
Gav ni Hannah medicin för att få ner febern imorse?
Hon var bara lite varm, så hon fick febernedsättande.
Gav ni henne medicin för att kringgå skolans regler?
Så att ni inte behövde stanna hemma från jobbet?
Hon var bara lite varm, hon var inte... sjuk.
Uppenbarligen var hon det.
Jag förstår, mrs Bankole... Vi lever stressiga liv.
Men barn är viktiga. Vi måste säkerställa att de har trygga hem.
Med lämpliga föräldrar.
Jag har bara ett par frågor till, mrs Bankole.
- Osbourne. - Förlåt?
Jag heter June Osbourne. Vad har ni för frågor?
- Välsignad dag. - Välsignad dag.
- Du är oskadd. - Ja, mrs Waterford.
Det var mycket goda nyheter.
Jag ska uttrycka mig tydligt.
Jag accepterar ingen mer motsträvighet.
Alla dina påhitt, allt ditt rävspel, dina hemligheter...
Alla dina slugheter - det är slut med det nu. Är det uppfattat?
Hetsa inte upp dig, Serena. Det är inte bra för barnet.
Vilken glädjens dag!
Pris ske Gud. En glädjens dag för oss alla.
- Ska vi? - Vi tar en titt.
Försök slappna av. Du kommer att känna ett tryck.
Det är väldigt tidigt, så vi kommer inte att höra hjärtslag.
Men om vi har tur...
Där... Livmoderslemhinnan är förtjockad, vilket är bra.
Och där... är ert barn.
Min kära? Serena?
Det där är fostersäcken. Och det där... är ert barn, mrs Waterford.
Gud har skapat en ny själ.
Prisad vare Hans nåd.
Då så. Gud välsigne de stolta föräldrarna.
Vi har några saker att tala om.
Gud välsigne dig.
- Välsignad vare frukten. - Tack. Under Hans Öga.
Lycka till... June.
Ja, jag tar över samtliga era enheter. Jag förstår.
Den försvunna Tjänarinnan är havande. Hon är det enda viktiga just nu.
Enligt våra källor är det troligen den värsta attacken inom USA.
Departementet för inrikes säkerhet har ännu inte uttalat sig-
- om vilka som kan ligga bakom det förödande terrordådet.
Vi avvaktar uttalanden från NSA och FBI.
Kan du sänka lite? Vi tar av dig skorna.
- Hej, Banana. Hur är det med henne? - Dåligt.
- Vad är det där? - Kapitolium.
20-30 killar med kulsprutor började precis skjuta från åskådarplatserna.
Herregud...
De vet inte hur många döda, men det är många.
- ...undantagstillstånd har utlysts... - Kom, gumman.
- Upp med dig nu. - Mamma...
Räddningspersonal rapporterar om ytterligare döda i Kapitolium...
Jag tar henne. Kom.
...så fort vi får fler uppgifter från säkerhetsansvariga och ögonvittnen.
Enligt militära tjänstemän ska nationalgardet sättas in...
Vill du gå och lägga dig?
- June? June! - Vad är det?
Vi kan bekräfta att en sprängladdning...
Vita huset... Det har varit nån sorts explosion.
- Jävlar... Vad är det som händer? - Jag vet inte.
Mamma... Stanna kvar. Mamma?
Mamma?
Vi hoppas att presidenten hann sättas i säkerhet.
Okej, älskling. Maka på dig.
Jag mår inget bra. Jag hatar den här dagen.
Jag vet. Försök sova nu.
- Stannar du kvar? - Ja.
Det är lugnt.
Stanna inomhus. Ni blir hämtad.
Gå i frid.
Tack.
Hej.
Mår du bra?
- Var är vi nånstans? - Back Bay. Kom. De letar efter dig.
Klä av dig.
Sätt på dig de här. Vi måste klippa dig.
Jag kan inte få ut dig ur stan. Inte än.
Det kommer nån och hämtar dig.
Det finns ett ställe där du kan bo tills det är säkert att fly.
Det kommer inte att dröja så länge.
June? Ditt hår.
Jag heter June Osbourne.
Jag kommer från Brookline i Massachusetts. Jag är 34 år.
Jag är 160 cm lång. Jag väger 54 kg.
Jag har fungerande äggstockar. Jag är gravid i femte veckan.
Jag är... fri.
Översättning: Anna Kyrö www.sdimedia.com