- Tidligere ... - At være herinde er et privilegium.
Undskyld, må jeg blive her? Må jeg ikke nok?
Hvis du vil blive, så kys mig, som om du mener det.
Det her går ikke.
Hvis de finder os, bliver jeg sendt til Kolonierne.
- Du er et øje. Du er urørlig. - Offred...
Det skal du ikke kalde mig! Jeg hedder June!
Kender du en June Osborn? Det her er til dig.
Jeg elsker dig så højt.
Luke lever.
Jeg rækker mine arme ud mod ham, men han forsvinder.
Som et spøgelse ved daggry.
Og jeg sidder tilbage her.
Jeg ville ønske, at historien var anderledes.
At den fremstillede mig i et bedre lys.
I en anden historie ville jeg måske ikke være så forbandet svag.
Jeg er gået tilbage til Nick gang på gang, på eget initiativ.
Jeg vil lære ham at kende. Huske ham, så jeg kan leve på det senere.
Det skulle jeg have gjort med Luke, for han forsvinder for mig.
For hver dag og hver nat, der går, fjerner han sig mere og mere.
Og jeg mister troen.
Jeg kunne kalde det oprørske handlinger.
Et rend-mig-i-røven til patriarkatet, men det er bare undskyldninger.
Jeg er her, fordi det føles rart, og fordi jeg ikke vil være alene.
June...
- Hvor længe var du hos forhandleren? - I fem uger.
Jeg bad dem specifikt om at hyre dig.
- Vi passede ikke sammen. - Du passer ikke med nogen.
To måneder hos Walmart, tre uger på byggepladsen. Hvad ligner det?
En, der ikke kan holde på et arbejde.
Okay... Jeg ved virkelig ikke, hvad jeg mere kan gøre.
- Samfundsøkonomien, du ved... - Der er altså andre, der venter!
Jeg kan tage hvad som helst. Hvad med detailhandel? Ann Arbor?
Hallo, taber. Du hørte ham godt. Giv nu op.
- Rend mig! - Hold nu op, gutter.
- Så, gutter. - Det er nok!
Ud med dig!
Sådan noget lort...
Rolig, rolig. Er du okay?
- Bliver jeg nu sagsøgt? - Nej.
Jeg giver en kop kaffe.
Hvad skete der, da stålværkerne lukkede?
Far fik en lille pension. Jeg ledte efter noget andet.
Joshua gav bare op. Det er min bror.
Hvad gjorde han?
Han fik tiltusket sig et par måneders invaliditetsydelse.
Nu drikker han morgenkaffe med whisky i.
Lediggang er roden til alt ondt, som der står i Den gode bog.
Det står der faktisk ikke.
Rigtigt. Men der står, at ved dovenskab synker husets bjælker.
Det lyder rigtig nok. Josh har det med at forsvinde.
- Nogle gange i uger ad gangen. - Det er hårdt.
Du er et godt menneske, Nick. Du hjælper ham.
Når man bruger tid på familien, går det ud over arbejdet.
Vi har alle sammen problemer.
Hvad vil du gøre nu?
Jeg finder på noget.
Det er svært i et samfund, der kun tænker på profit og fornøjelser.
Det er ikke et under, at Gud har vendt os ryggen.
Ikke underligt, at der ingen børn er.
Han synes ikke, at de skal vokse op i sådan en forkvaklet verden.
Det kan man ikke bebrejde ham.
Det kan man intet gøre ved.
Der tager du fejl.
Der er en gruppe, der prøver at rette op og rense ud.
Vi har afdelinger i 30 stater. Jeg leder en af dem.
Vi kalder os "Jakobs sønner".
Gå med til et møde. Jeg tror, du vil kunne lide det.
Måske kan det endda sparke et job af sig.
Du er ikke alene, Nick.
Hej. Hvordan har min lille blomst det?
Godt, tak.
Har du lyst til noget sjovt?
Jeg tænkte, at vi kunne prøve noget andet i aften.
- Matador? - Du får ikke lov at gætte.
Først må vi gøre noget ved de ben.
En gang om måneden venter Rita udenfor, mens jeg barberer ben.
Vi må ikke have barberblade længere end højst nødvendigt. Logisk nok.
Det må være en særlig anledning.
Sid stille.
Føles det ikke rart?
Jo.
Han er god til det. Han har gjort det før.
Du får også brug for det her.
Kan du huske hvordan?
Det vil vel vise sig.
Smukt.
Hvad er det?
Jeg håber, det hele passer. Jeg måtte gætte mig til størrelsen.
Du ser fantastisk ud.
Der er bare lige en ting til.
Hvad skal det alt sammen til for?
I aften inviterer jeg dig ud.
Skal vi?
- Har du også hendes pas? - Ja.
Mrs. Waterford besøger sin mor og kommer først hjem i morgen.
Hvor skal vi hen?
Skal vi nu ikke lade det være en overraskelse?
Her kan man se de forbedringer, vi har gjort.
Vi rev boligblokkene ned og anlagde en park.
- Det hele kører på solenergi nu. - Utroligt.
- Nu kommer vi til kontrolposten. - Op med hætten, mrs. Waterford.
Det er okay. Du er sammen med mig.
Stands!
ID-kort.
- Godaften. - Godaften.
Kommandør Waterford, mrs. Waterford... Hav en god aften.
Lad dem køre. Slip dem igennem.
Du er meget tavs. Nyder du det slet ikke?
Det er bare så smukt om aftenen. Det oplever jeg normalt ikke.
Nej, men i aften er du en anden.
Så er vi næsten ved floden.
Nu må jeg bede dig lægge dig ned.
Gennem porten må end ikke hustruer komme.
Der må slet ikke komme kvinder.
Det må være Charles-floden. Vi kører ind i det, der engang var Boston.
Der er fri bane.
- Under hans øje. - Under hans øje.
Jeg har aldrig været så langt væk. Ikke siden Det røde center.
Sådan. Var det uhyggeligt?
Men også lidt spændende, ikke?
Der venter os meget mere spænding.
Jeg kan næsten ikke vente.
Vi må behandle pigerne med fromhed og respekt.
- Trods deres tidligere fordærv. - Slap nu af, Pryce.
Glem staffagen. Menneskeheden er i fare. Vi må være effektive.
- Hvad foreslår du? - Det er ganske ligetil.
Alle frugtbare kvinder bør indsamles og besvangres.
Af dem af høj status, naturligvis.
- Skal de være konkubiner? - Kald dem, hvad du vil.
Det ville konerne aldrig acceptere.
- Det er ligegyldigt. - Det lykkes ikke uden deres støtte.
Måske burde hustruen være der. Under handlingen.
Så ville det ikke være så krænkende.
Der er faktisk et bibelsk fortilfælde.
"Handling" er nok ikke det bedste ord, hvis vi tænker i branding.
- "Ceremonien". - Det lyder godt og fromt.
Den æder konerne råt.
Kommandør Pryce og kommandør Guthrie, De skal af her.
Vi fremlægger det for komitéen efter frokost.
Det lyder lovende.
Jeg beklager. Guthrie er en dygtig feltkommandant. Han tog New York.
Han har Gud i hjertet, selvom hans ord kan være blasfemiske.
Det lagde jeg ikke mærke til.
Hvad mener du om det med tjenerinderne?
De har ret. Det er bedre ikke at knytte sig til nogen.
- Bedre for hvem? - For alle.
- Hvad hedder du, sønnike? - Nick Blaine.
Vi kan ikke gå ind ad fordøren. Du er smuglergods.
Godaften.
Lad os få den af.
Det havde jeg nær glemt.
Sådan. Er hun ikke smuk?
Jo.
Denne vej.
Så er vi her.
Lad vær med at måbe. Du afslører dig selv. Virk naturlig.
Bevar fatningen.
Det er som gå gennem fortiden, ikke?
Er den slags steder ikke forbudte?
- Jo, officielt. - Og uofficielt?
Vi lukker øjnene for dem. Folk er trods alt mennesker.
Du skal have en drink. En enkelt skader ikke.
Hvad kunne du tænke dig?
- En Manhattan, tak. - Sofistikeret.
En Manhattan og en whisky.
Kan vi få en omgang mere?
- Hvem er disse mennesker? - Officerer og embedsmænd.
Og udenlandske gæster, naturligvis. Det stimulerer forretningslivet.
Jeg mener kvinderne.
Nå... alle de kvinder, der ikke kunne tilpasse sig.
Nogle var prostituerede. Hende der er professor i sociologi. Eller var.
Der er også advokater, en direktør og et par journalister.
Man kan vist føre gode samtaler med dem, hvis man er til den slags.
Det er lidt af en samling, vi har. De foretrækker at være her.
Hvor er dametoilettet?
- Lige rundt om hjørnet. - Vil du have mig undskyldt?
Undskyld, at jeg efterlod dig ved toget!
Det gør ikke noget.
Jeg vidste ikke, hvad jeg ellers skulle gøre.
Det gør ikke noget. Det er helt i orden.
Åh gud. Janine sagde, at du var død.
Troede du på den skøre kælling? Jeg kan ikke fatte, at du er her!
Hvad har du gjort? Lo du ad hans pik?
Det er kun for i aften. Kommandøren smuglede mig ind.
Det er bare endnu et skide magttrip.
Du har lige været her. Du kender reglerne. Ud på gulvet igen.
Kom og find mig i sovesalen nedenunder.
- Okay. - Gør dig i stand. Du ser herrens ud.
Der er cognac, whisky og vodka.
Det er faktisk ret godt. Vi fik det af russerne.
- Der er også hårfarve! - Konerne elsker ulovlige kemikalier.
- Apropos det... - Det er her alt sammen.
Oxycodon, Percocet, speed...
Graviditetstests. Hvad skal I bruge ketamin til?
Nogle af gæsterne har Tornerose-fantasier.
Pigerne bruger det også, så de kan bruge gæstens telefon, når han sover.
Øjnene takker dig for din hjælp.
- Er du okay? - Ja.
Åh... tak.
- Det er frisk fra fruens have. - Bliv.
Jeg laver min prisnominerede pesto.
- En anden gang. - Okay.
- Ikke i aften. - Okay.
Det var en fornøjelse.
Er alt ordnet?
Hej. Dig har jeg ikke set før.
- Davidson, hun er min for i aften. - Naturligvis. Undskyld mig.
Flot arbejde med den mexicanske delegation.
- Jeg troede, at du var blevet væk. - Her er jeg.
Nej!
Hjælp! Hjælp mig!
Åh nej... Nej.
Nej, nej, nej...
Nej...
Hvad havde du regnet med, at der ville ske?
Davidson er en rigtig røvslikker. Sådan er han også over for Pryce.
Vi har hørt om udrensninger andre steder. Måske er det kun rygter.
Her er der ikke sket noget endnu, men jeg ser mig over skulderen.
Det er vel sådan, det er, når man er chef.
Du forstår mig vist godt, ikke?
Hvad synes du om vores lille klub?
- Hvorfor har De taget mig med? - Jeg tænkte, at du kunne lide det.
Jeg tænkte...
...at vi bare kunne være sammen.
Kunne du tænke dig det?
Ja.
Du behøver ikke at være stille.
Sådan...
Hold da kæft, du ligner Babylons skøge!
- Er det ikke meningen? - Gider du lige?
- Har du selv valgt det her? - Nej. Klæder det mig ikke?
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
- Og du? Hvordan er Waterford? - Glem ham.
Jeg vil høre om dig. Fortæl mig alt.
Jeg tog toget til Boston som planlagt.
Jeg kom i tanker om et sikkert hus.
De var ved at skide i bukserne, da en Tante ringede på.
De kendte nogen i Undergrunden.
- Hvad er det? - Det kaldes Kvindevejen. Sødt, ikke?
De forsøger at smugle tjenerinder ud af landet.
Jeg kom kun til et sted lidt uden for byen.
- De skød ham, der hjalp mig. - Hvad gik der galt?
Det fandt jeg aldrig ud af. Men det kan jo også være lige meget.
Tante Lydia må have været rasende, da du kom tilbage til centeret!
De tog mig ikke tilbage. Jeg havde en "dårlig indflydelse".
De førte mig et andet sted hen.
Da de var færdige, fik jeg valget mellem Kolonierne og Jezebel's.
Der går trods alt nogle år, før kussen er slidt op.
Al den sprut og narko, man har lyst til. Maden er god.
Vi arbejder kun om aftenen. Det er ikke så slemt.
- Vi skal nok få dig ud herfra. - Jeg kender godt vejen ud.
Sort varevogn, fødderne først. Glem alt om at flygte.
- Ingen kommer ud af Gilead. - Det gjorde Luke!
Ja.
Gudskelov! Men han er ikke os, og han sidder ikke her.
Vi er alene, June. Tænk kun på dig selv.
Du må hellere gå.
Kom her.
Jeg elsker dig!
I lige måde. For helvede, hvor jeg elsker dig!
Bare rolig. Vi skal nok få dig hjem, før du bliver til et græskar.
Guthrie har haft samkvem med to tjenerinder, siger hans Martha.
Assistenten siger, at han stjæler fra transportbudgettet.
Glimrende. Det burde være let nok at få bekræftet.
De uniformerede øjne er vores ansigt udadtil.
Men de bedste oplysninger kommer fra vores civile agenter.
Jeg hjælper gerne, kommandør Pryce.
Som øje skal du primært rapportere om din kommandørs aktiviteter.
Fred Waterford.
Det var trist, at I mistede en tjenerinde.
Jeg håber bare, at Waterford tænker sig bedre om med den nye.
Ingen er hævet over loven, kommandør.
Vi skal nok få ryddet op i Gilead.
- Du er tilbage. - Ja.
- Hvordan har hun det? - Der er ingen ændring.
- Hvordan har I haft det? - Ensomt.
Nick, vil du tage mine tasker derude?
Naturligvis, mrs. Waterford.
Er hun kommet hjem? Nick?
Ses vi senere?
- Nick? - Vi kan ikke blive ved.
Nick...
Du ved godt, at jeg var nødt til at tage med i går. Jeg havde intet valg.
Hvorfor?
Vil du ikke tale til mig? Tal til mig.
Sig noget til mig, Nick.
Jeg ved ikke noget om dig.
Du fortæller mig aldrig noget.
Jeg ved ingenting. Jeg ved ikke, hvem du er.
Helt ærligt, Nick.
Er det sådan, det skal være? Er det her lorteliv nok for dig?
Er det det, du ønsker?
Vil du polere bil og forsøge at gøre hans tjenerinde gravid?
Er det nok for dig?
Vi er dumdristige.
Det ved du også godt.
Det er for farligt.
Nej, det er ikke.
Du ender på muren.
I det mindste...
I det mindste vil nogen huske mig...
...på dette sted.
I det mindste vil nogen være ked af, at jeg er væk.
- Det er da altid noget. - Du...
Vent, vent...
Kom her.
Hvad?
Jeg hedder Nick Blaine. Jeg er fra Michigan.
Jamen, så... Under hans øje, vogter Blaine.
Offred?
- Velkommen hjem, mrs. Waterford. - Tak.
Jeg har taget noget med til dig.
Jeg havde den på mit værelse, da jeg var barn. Måske vil du synes om den.
Der er også en nøgle.
Tak.
Den perfekte gave. En pige, fanget i en dåse.
Hun danser kun, når en anden åbner låget.
Når en anden trækker hende op.
Hvis det er en historie, jeg fortæller, må der være en modtager.
Der er altid nogen, selv når der ikke er nogen.
Jeg vil ikke være pigen i spilledåsen.
Tekster: Neel Rocco www.sdimedia.com