Genèvekonvensjonen?! Jeg leter etter noen.
- Hvem? - Admiral George Kenton.
Det er Hertha. Jeg var på barnehjemmet, og hun er borte.
- Borte? - Vi snakker om hun som skulle bo hos oss.
Du vil bare ut herfra. Det er alt.
De bestemte tid og sted for et møte. Figaro!
Stå stille!
Herr Fidelio, formoder jeg?
Ettertiden kommer til å huske innsatsen din for Det tyske riket.
Vet du hvor lattervekkende du er? Du ville ha Fidelio, her er jeg.
Men jeg ville ikke engang gi deg navnet på hunden min.
Vi setter kurs rett mot invasjonsstyrken.
Den tyske ubåten angriper
Hertha!
Informasjonen.
Du risikerte mye som kom hit.
Men du var visst med i Lord Haw-Haws radioprogram for bare noen dager siden.
Der skrøt du av hvordan du stjal radarhemmeligheter fra oss.
Hvordan du drepte en av våre agenter i Lisboa, min gode venn Tom Gardiner,-
- før du vendte hjem til Tyskland, der du ble tatt imot som en helt.
Jeg drepte ikke Gardiner.
Og jeg returnerte hjem for å avslutte det han og jeg begynte på.
Jeg risikerte ikke mye.
Jeg risikerte alt.
Jeg vet ikke hvem, når eller hvordan,-
- men jeg vet at Fidelio, hvem han nå er, vil slå til mot Führeren innen kort tid.
Slå til? Drepe?
Men om han slår til uten dine garantier,-
- vil etterfølgeren hans knuse oss,-
- så de allierte må gå med på fredsforhandlinger.
Ta deg en titt til styrbord.
Jeg har sett det.
- Det er mektig. - 642 fartøy.
- 170 000 mann. - Du må stoppe det.
Vi kan stoppe det.
Om jeg hadde fått dette for to måneder siden,-
- så hadde det vært en mulighet.
Hvorfor?
Fordi det allerede har begynt.
Hva skulle du da med meg? Og faren min?
Jeg hadde gode intensjoner, Klaus. Det må du forstå.
Men jeg tok feil.
Feil om hva da?
Om krig.
Om alt.
Det handler ikke om patriotisme eller ideal.
- Hva handler det om? - Penger. Forretninger. Profitt.
Din kompis, Sam Greenwood, lå i forkant der.
Det er derfor invasjonen ikke kan stoppes. USAs næringsliv fikk øynene opp for krig.
De så at det var bra, veldig bra, for forretningene.
Et perfekt marked. Jo større produksjon, desto mer ødeleggelse og mer produksjon.
Jeg er en gammel militær, som din far.
Da jeg førte deg og Gardiner sammen, hadde jeg gode hensikter.
Få slutt på krigen på en sivilisert og gentlemansaktig måte.
- Men... - Jeg er lei for det.
Tror du dette var lett for meg?
Tror du det var lett å forråde alle kameratene mine,-
- marinen som jeg har viet hele livet til?
Jeg må tilbake og advare kameratene mine.
Nei, jeg tror ikke det var lett.
Men jeg ville uansett vært takknemlig.
Til gjengjeld ser jeg til at du kommer i land så du kan advare kameratene dine.
Hva vil du?
- Jeg skal hjelpe deg. - Hjelpe meg?
Oberstløytnant Koch trodde du kanskje ville gi meg navnene på medkumpanene dine.
Oss sjøoffiserer imellom.
Du er en skam for marinen.
Det kommer du også til å bli.
For høyforræderiet ditt kommer du til å bli degradert-
- og hengt som en simpel forbryter om du ikke forteller.
Jeg bærer sannheten i mitt hjerte.
Navnene.
Du er bare en kontorrotte,-
- en ja-mann, et null.
Du har ikke motet til å være Fidelio.
Hvem er det?!
Hvem?!
Jeg har motet til å være Fidelio akkurat nå. Begriper du det ikke?
Gjør hva du vil, jeg har allerede vunnet.
- Hva mener du? - Jeg snakket med Hannie om fortiden din.
La Rochelle, Lorient, Cuxhaven. Snart vet alle det.
Fortell.
Siste sjanse.
Dra til helvete, din ape!
Dere er to alen av samme stykke.
Du og familien Hoffmann.
Dere ser ned på sånne som meg.
Dere tror dere er bedre.
Det vil bli en ren fornøyelse å se deg dø.
Akkurat som gamlingen Hoffmann.
Ja.
Jeg var der.
Og hver gang jeg knullet datteren hans,-
- din elskede guddatter,-
- så tenkte jeg:
"Jeg knuller deg! Jeg knuller dere alle!"
Nå skal du dø, din jævel.
Dø!
Ladningene er armert på motorene.
- Hva gjør du? - Han vil ikke bli med oss...
...og om vi slipper ham fri, kan han avsløre oss.
- Det er drap. - Du får gjerne slå følge med ham.
Du tenker vel ikke å lage problemer?
- Nei, høybåtsmann. - Opp på dekk med deg.
Entre opp!
- Hvor fikk du jollen fra? - Amerikanerne.
Jeg antok dere ikke ville komme tilbake.
Vi er klare til å senke ubåten.
Hvor er løytnant Buchner?
Han ville ikke til Amerika.
Du vil ikke overgi deg sammen med høybåtsmann Rahn?
Det stemmer, kaptein.
Jeg vet hvor mye du vil gjøre nytte for deg, og en sjøoffiser...
...har jeg faktisk nytte av.
Ha et godt liv i Amerika, Rahn.
Kaptein? Løytnant?
Jeg blir med deg.
Det går bra, men vær rask.
Da gjør vi oss klare til å overgi ubåten.
Løytnant.
Vel?
Det viste seg at den bare inneholdt noen filmremser om en ubåtsbefalhaver.
Skal jeg sende en båt etter Hoffmann?
La ham advare kameratene sine.
Vi trenger folk vi kan samarbeide med etter krigen.
Han lurte oss.
Han var ikke til å stole på.
Eller så er han bare snartenkt.
Hva skal jeg gjøre?
Noe er på vei til å skje, og du skal hjelpe meg å stoppe det.
Hvordan da?
Du rapporterer at du har pågrepet meg for høyforræderi.
Nå må du være tapper.
- Fru Schorlau. - Generalløytnant Werner ba meg komme...
...og irettesette deg.
Sett deg.
- Dette er opprørende... - Stille!
Dette er et program sanksjonert av regjeringen.
Lebensborn-bevegelsen jobber for å bevare den ariske rasens renhet.
Kan man tenke seg et edlere oppdrag?
De er bare barn.
Dette er prostitusjon, og den personen som skulle beskytte...
Jeg gjør jentene en tjeneste. De duger ikke til noe annet.
De har ingen familie eller utdannelse.
Og hun der mørkhårede, med sitt jødiske utseende og sin skarpe tunge...
Hun ville ha havnet i Arbeidstjenesten eller kanskje til og med i en arbeidsleir.
Her kunne hun i det minste ha gjort en innsats for fedrelandet sitt.
Barna hennes ville kanskje vært så heldige å slekte etter sin far.
Men nå vil ikke generalløytnant Werner lenger gi henne den sjansen.
Siden du tilhører en respektert familie, får du ta med deg jenta.
Gretchen, da?
Hvordan kunne du synke så lavt?
Hva snakker du om?
Vi befinner oss i krig med slavene og jødene.
Vi må gjøre alt for å bevare raserenheten vår.
Gretchen gjør sin del.
Hvis du er klar til å gi henne en fremtid hun ikke fortjener, så er hun ditt ansvar.
Men...
...du skal ikke si et ord,-
- og dette dokumentet-
- vil garantere det.
Hvor mange ubåter har vi der? Hvor mange?!
Ja...
Vi har 17 eller 18 i hele Middelhavet,-
- men fire av dem ligger i Toulon eller La Spezia,-
- seks av dem patruljerer det østre Middelhavet etter tur,-
- og så har vi U-330 i Nap...
Nei, hun har lagt ut, men ikke ankommet Toulon.
- Da gjenstår... - Tre.
Tre?
Det gleder jeg meg til å fortelle Führeren i morgen.
Om ikke en annen vil dra til Ulvehiet?
- Hva skal vi gjøre, Lessing? - Dirigere alle ubåter til regionen.
Fienden har både luft- og sjøherrevelde. Vi kommer ikke frem til invasjonsstyrken.
Gi ordrer om å bekjempe den allierte invasjonsstyrken på alle mulige måter.
Posisjonsangivelser, produksjonstakt og våpenutvikling vil Führeren vite om.
Be dem sende modellen på miniubåten som løytnant Ehrenberg presenterte.
Det er kanskje de eneste vi kan sende inn.
- Åpne døren! - Skal bli.
Stopp.
Som forbindelsesoffiser til SS krever jeg adgang.
Schulz.
Kan jeg stå til tjeneste?
Jeg må gjennomsøke kommandør Glucks skrivebord.
Han har erkjent at han er Fidelio.
Vi vet han ikke handlet alene.
- Har du en ransakingsordre? - Hvordan det?
Har du gått og fått deg baller, Lessing?
Det ville du ha trengt der hjemme også.
Vær så god.
En ordre utstedt av oberstløytnant Koch om å gjennomsøke Glucks skrivebord.
Om du vil være så vennlig.
DR STARGAARDT CHARITÉ-SYKEHUSET - 15.30
Uansett hva han anklages for,-
- så krever jeg at kommandør Gluck behandles med respekt.
Det gjorde jeg også. Da han var i live.
Han hengte seg i cellen sin.
Takk, Lessing.
Koch?
- Du skjønte at det var meg. - Selvsagt.
- Hvordan går det med den nye ruten? - Vi kan følge pilegrimsleden til Lisboa.
Hun som er agenten min, har kontakter der.
Og i Brasil.
Hun?
Betro aldri noe til en kvinne, bortsett fra baking og fødsel.
Hun er kompetent,-
- og jeg stoler på henne.
Akkurat som at du kan stole på meg.
Er vi enige om at vårt prosjekt går foran omsorgen for det nåværende lederskapet?
Apropos det, har du fått tak i Fidelio?
Kommandør Heinrich Gluck. Han har erkjent.
Dessverre hengte han seg i cellen sin før han avslørte noen navn.
Slurvete.
Vet du hvordan jeg merket at det var deg?
Du smyger deg rundt som en kastrert evnukk.
Best for deg at tøsen er til å stole på.
Ellers banker Einsatz-troppene mine på, og du blir evnukk på ordentlig.
Opp med farten.
- Løytnant Ehrenberg. - Fidelio er klar til å møtes.
Ta med alle dokumentene.
Du...?
Du er Fidelio?
Du virker overrasket. Det tar jeg som et kompliment.
Jeg har visst klart å skjule min avsky for regimet og hva det har gjort mot verden.
Men det var alt annet enn enkelt å late som jeg var en av dem.
- Dette hadde jeg aldri trodd. Aldri. - Bra.
Det er best slik for alle. Har du hørt noe fra Klaus?
Har du?
- Gjennomgangen er flyttet til i morgen. - Det er kanskje best at vi innstiller.
Det blir vanskeligere å komme nær Führeren. Vi må fullføre. Vel?
Da så.
Under gjennomgangen i Ulvehiet plukker du opp modellen fra trekassen.
I bunnen ligger det et slikt metallrør.
Du forklarer at dette er vår nye antiradar-transponder-
- som gjør det mulig for miniubåtene våre å bli usynlige for fiendens 10cm-radar.
- Er det sant? - Naturligvis ikke.
Vi er ikke engang i nærheten, men du må få det til å høres troverdig ut.
Inni metallrøret er det en glassbeholder med syre.
Når du trykker på metallrøret slik,-
- etser syren gjennom kobbertråden. Det er utløseren.
Inni modellen er sprengstoffet.
Vi fikk det av våre kamerater i hæren.
Det burde være tilstrekkelig til å få hele rommet til å sprenge i luften.
Inkludert deg.
Vær så god.
Gluck var uhelbredelig syk. Lungekreft.
Han hadde bare noen uker igjen.
Jeg snakket med legen hans på Charité.
Han takket nei til behandling.
Han var ikke Fidelio.
Dette beviser ingenting. Han har erkjent.
Hvordan kom Gluck inn i bildet?
Du fikk et tips av en tidligere besetningsmann.
En ubåtsmann som hevdet å ha tjenestegjort med en av mine besetningsmenn.
Jeg sjekket det ut. UI Lange tjenestegjorde med Hummel. Det stemmer.
Jeg dro tilbake, og Lange var borte.
Ingen opplysninger om at han hadde blitt løslatt.
Så viste det seg at Lange, den ekte Lange,-
- helt riktig er UI, men på U-949.
Og den forsvant for en uke siden utenfor Tunisia.
Hvordan skulle det se ut?
Å måtte medgi at vi hadde latt oss lure.
Du ønsker sikkert å finne personene som prøvde å lure deg, eller hva?
Gluck er, eller var, Fidelio.
Det har jeg informert Reichsführerens kanselli om.
- De har hørt at invasjonen har begynt. - Vi må til radioen innen de tar seg inn.
Endelig. Godt jobbet.
- De er ved forrådet. De blir nok der. - Ubåtvåpenet Middelhavet, kom inn.
Ubåtvåpenet Middelhavet. Hvem anroper? Over.
- Er du helt sikker? - Ja.
Dette er løytnant Franz Buchner, U-949.
Jeg anroper fra den nedlagte basen i Napoli.
Jeg må rapportere at U-949 ble senket den andre september.
Alle i besetningen bortsett fra matros Cremer og jeg er døde.
Finn en vei ut.
Nå!
Jeg har også grepet kaptein Klaus Hoffmann-
- for hans hensikt om å gi amerikanerne posisjonsangivelser og ny teknologi.
Jeg avventer ordrer. Viderebefordre informasjon til marinekommandoen i Berlin.
Underrett løytnant Robert Ehrenberg ved instituttet for ubåtteknologi-
- at Klaus Hoffmann har blitt grepet i Napoli.
Jeg gjentar: Underrett løytnant Robert Ehrenberg-
- ved ubåtsdivisjonen i Berlin...
Det finnes en bakdør. Fort!
Over og ut.
- Schulz. - Løytnant Breitner.
Jeg ble bedt om å ringe dette nummeret.
Løytnant Breitner?
- Du var i Napoli? - Ja.
Jeg vil vite hva som hendte med U-330.
Kaptein Hoffmann ankom for to dager siden og tok over U-330 sammen med Rahn.
Hvem ved Ubåtvåpenet i Middelhavet ba U-330 vente på Hoffmann?
Den ordren kom fra Berlin.
Marinestaben.
Hva?
Jeg har nummeret her et sted. Vent.
Her. Kommandør Albrecht Lessing.
- Hallo? - Takk.
- Albrecht. - Herregud, hvem trodde du at det var?
- Beklager. Beklager for alt... - Hva har hendt?
Hertha?
Tilda. Gå til kjøkkenet med henne og gi henne melk og småkaker.
Jeg må snakke med mannen min.
Jeg har hørt om denne Werner.
Einsatzgruppen er de verste av de verste. Det var veldig modig av deg.
Modigere enn jeg noen gang har vært.
Jeg er stolt av deg, Hannie.
Ingen fare.
Det er over.
Dere må dra, Hertha og du.
Dra til Kiel i kveld og videre til Danmark i morgen.
- Danmark? - Ja, dere kan ikke bli her.
- Hva skal du gjøre? - Det kan jeg ikke si.
Men dere må dra.
Ta med dere Tilda.
Åpne døren!
- Tilda! - Nå!
Vent!
Gå. Kom igjen. Gå!
Bort dit!
- Tilda, ta hånd om Hertha. - Sett deg.
- Hva gjør du her, Schulz? - Spillet er slutt, Lessing.
Men jeg må medgi at du holdt maska.
Du fikk oss alle til å tro du var en ynkelig og impotent ja-mann.
Stå stille!
Fidelio.
Ja.
Jeg er Fidelio.
For øyeblikket.
Men om du skyter meg, tar en annen over, og deretter en annen.
Så mange illojale privilegerte krek som må settes på plass.
Nei! De vil ikke se hjemlandet gå under og sine medmennesker bli undertrykt!
Stå stille!
Du kommer til å skyte meg uansett hva jeg gjør.
- Robert, jeg ber deg. Ikke gjør det. - Hannie!
Du ber om nåde, som din far.
Du?
Du drepte ham?
Slipp!
Albrecht!
Herregud!
Beklager, hva har jeg gjort?
Ved hans dødsleie ber hun om forlatelse.
Rørende.
Hannie...
Far, gudfar, ektemann...
...men ikke broren din.
Av alle dine pårørende er det ham jeg aller helst vil drepe.
Legg ned den der, Hannie.
Dette er en jobb for mannfolk. Man må ha baller.
Som du kanskje vet, så har du ingen.
Sant.
Det har jeg ikke.
Men det har heller ikke du lenger.
For den stakkars kvinnen i La Rochelle.
Hadde jeg ikke hatt et barn i huset, ville jeg ha latt deg få lide til døde.
Men du må være stille.
- Sentralbordet. - SS, Prinz-Albrecht-Strasse, takk.
- Hannie, nei. - Jeg kobler deg til.
Stol på meg, elskling.
Kommandør?
Svogeren din har blitt pågrepet i Napoli.
Dårlige nyheter.
Oppdraget hans feilet.
Er det noe jeg kan gjøre?
Dra til flyplassen i Zossen.
Si til dem at jeg ikke kommer.
Og jeg kommer ikke til å kunne vise modellen din til Führeren.
Det er kanskje best at du leverer den tilbake.
Schulz prøvde altså å bruke affæren deres til å utpresse mannen din?
Fru Lessing.
Du er en verdensvant kvinne-
- og har åpenbart nerver av stål,-
- så jeg skal være oppriktig.
Hvorfor skulle jeg tro at du snakker sant?
Jeg fikk inntrykk av at du er skeptisk til generalløytnant Werner.
Det stemmer, men jeg forstår ikke helt.
Ville du se alvorlig på redegjørelser om systematiske bortførelser,-
- voldtekter og forsøk på forplantning-
- av 12-13-årige jenter, tyske jenter,-
- fordekt som et statlig program i det tyske folkets navn?
Veldig alvorlig.
Av høytstående SS-offiserer.
- Inkludert din overordnede, Tobias Werner. - Hva vet du?
Du skal få en adresse,-
- og det er best at du skynder deg dit.
Jeg skal fortelle hva du har i vente.
Huset ligger avsides og er ikke lett å finne.
Det ligger isolert.
- Der inne. - Skal bli.
- Før ham bort. - Opp med deg.
Er dere gale? Vet dere hvem jeg er?
Dette skal dere få angre på!
Unnskyld, hva gjør dere her?
- Hva gjelder det? - Du er anholdt. Bli med.
Slipp meg!
- Jeg kan forklare. - Før henne bort.
Nå?
Om to timer kjører en armélastebil nordover fra Piazza Bagnoli.
Vi får skyss. Vi må dra.
Kaptein?
- Hørte du det? - Han har skrevet siden du gikk.
Ta denne.
Og denne. Gi dem til Ehrenberg når dere er tilbake i Tyskland.
Han vet hva han skal gjøre.
Blir du ikke med?
Jeg har erkjent forræderi.
De henger meg om jeg drar hjem.
Så du venter på amerikanerne?
- De har etterlyst meg for drap. - Harde bud for en anstendig mann.
Krigen frarøver oss anstendigheten vår. Prøv å holde fast ved deres.
- Jeg blir her og tenker ut noe. - Er det så lurt?
Har du et bedre forslag?
Dra av gårde nå.
Ja vel, kaptein.
Ta vare på deg selv, kaptein.
Flybilletter og penger.
I morgen flyr du til Lisboa.
På fredag drar flybåten mot Brasil.
Ikke kast bort alt på kasinoet i Estoril eller på champagne.
Pengene skal rekke til den første leveransen ankommer.
Femti kilo gull.
Jeg elsker gull.
Men kjære deg... Hvordan går det med vår siste hodepine?
Klaus Hoffmann?
Kontaktmannen min i Italia tar hånd om saken.
Generalløytnant Werner er i forhørsrommet.
Du får ha meg unnskyldt.
Jeg skal ha en alvorlig samtale med en gammel kollega.
Hva skjer med mannen min?
Selv Herrens barmhjertighet har grenser.
Og dit du skal...
...trenger du ingen mann.
Jeg fikk ham ikke til å ombestemme seg.
Og jeg må dra i morgen.
De sender meg til en leir.
De kommer til å kastrere meg.
Utsette meg for eksperimenter.
Det har de sagt.
Og jeg lovte at de ikke skulle få skade deg.
Vi elsket hverandre.
Gustav.
En helt spesiell type kjærlighet.
Kyss meg.
Kyss meg en siste gang.
Farvel...
...min elskede.
- Vi møtes igjen. - Er det greit at jeg...
Vær så god.
Luckies.
Hvorfor dro du hjem til Italia?
Den amerikanske hæren.
Vi er fortroppen.
Mafiaen.
Camorraen.
De gjorde oss gangstere til offiserer.
Hva sier du til det?
Yankeene liker oss, tross alt.
Uventet.
Vi hater vel fascister fordi Mussolini stoppet oss.
Og kommunister fordi de ødelegger forretningene våre.
Og vi er gudfryktige katolske gutter,-
- så vi gjør som presten sier.
Tja, i de fleste tilfeller.
Yankeene liker oss ikke så godt at de vil vi skal bo i deres land.
De tror de eksporterer problembransjen sin,-
- men det de egentlig gjør, er å utvide vår. Idiotisk, hva?
Men vi sier ikke imot.
Så du skal utøve amerikansk rettferdighet?
Nei.
Vet du hva du er, min venn?
Du er som Jesus Kristus.
Du er kanskje på et guddommelig oppdrag,-
- men du har klart å irritere helt feil personer,-
- akkurat som han gjorde.
Fiendene hans, romerne. Den egne siden, fariseerne.
Ja, han hadde noen kompiser, men hvem var de?
Noen skitne fiskere.
Så det er SS som har sendt deg?
Og jeg som trodde du hatet fascister.
Tja...
Det gjør jeg.
Det er bare forretninger.
Ikke noe personlig.
Det går bra.
Vær så god.
Kjære Hannie,-
- husker du ferien i Italia?
Guttene på byen hadde gitt meg en omgang.
Så jeg løp til deg, med smuss i hele ansiktet og sønderrevet skjorte.
Du så hvordan jeg kjempet mot tårene, og du sa:
"Vi er familien Hoffmann. Vi aksepterer ikke urettferdighet."
Vi fant de italienske guttene, og du sa: "Vi gjør opp i et kappseilas."
De lo.
Den blonde jenta og lillebroren hennes.
En liten jolle mot deres Amazon. Ikke rart de lo.
Og du beseiret dem.
Du satte dem på plass.
Du har aldri akseptert urettferdighet.
Du er den siste og beste av oss i familien Hoffmann.
Og du kommer til å beseire dem igjen.
Oversettelse: Rune Kinn Anjum