.Jeg fik et syn i Amityville.
.Jeg fik et varsel om din død.
.Vi har begge to set den samme umenneskelige ånd.
Mor, hvem er det?
.Dæmonen på dit maleri er virkelig.
FØLGENDE FANDT STED I 1952
CARTA-KLOSTERET, RUMÆNIEN
(GUD ENDER HER)
Er du sikker på, vi gør det rigtige?
Vi har ikke noget valg.
Redder relikviet os virkelig?
Vær stærk i troen, søster.
Vor fader, du, som er i himlen. Helliget vorde dit navn.
Komme dit rige.
Ske din vilje som i himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød, og forlad os vor skyld,
som også vi forlader vore skyldnere.
Tag det! Det onde skal bruge et legeme for at slippe væk.
Det tager dig som den næste. Det må ikke tage dig.
- Du ved, hvad du skal gøre. - Det kan jeg ikke.
Så kan end ikke Gud redde...
Tilgiv mig, Fader, for den synd, jeg skal til at begå.
Tilgiv mig, Herre.
Du milde skaber.
VATIKANSTATEN
Fader Burke?
- Biskop. - Nå...
Hvornår var De her egentlig sidst? For seks, syv år siden?
Da jeg kom tilbage fra min tid som feltpræst, ja.
Vi sætter pris på, at De kommer igen med så kort varsel.
Fader Burke. Tag plads.
Det er kommet os for øre, at en nonne har taget sig af dage
i et kloster i Rumæniens bjerge.
Selvmord er en frygtelig, frygtelig synd.
Men for mig er det ikke en stærk nok grund til denne genforening.
Men nyheden om det støtter ikke vores argument om at bevare troen og kirken.
- De udelader noget. - Hvorfor siger De det?
- Fordi vi er i Vatikanet. - Lad mig formulere det således:
I dette, nuvel, sjældne tilfælde tror vi ikke,
det er os, der holder på en hemmelighed.
Det er Deres rejsedokumenter samt navnet på manden, der fandt nonnen.
Han bor i nærheden af klosteret i landsbyen Biertan. De skal opsøge ham.
Der står også navnet på en postulant, som kan bistå Dem med undersøgelserne,
eftersom det er et afsondret kloster, og De får begrænset adgang.
Hun kender også området.
.Jeg har overlevet mange gruopvækkende sammenstød.
.Men intet kunne have forberedt mig på dette.
Nu var mit eneste håb, at udyret ikke kunne få færten af mig.
Men så vendte vinden, og...
Løb for livet!
Abbedissen siger, dinosaurerne aldrig rigtigt har levet.
- Gud lagde deres knogler for at teste os. - Det er da ret tarveligt, ikke?
Jamen de står ikke i Bibelen.
- Tror I på pingviner og koalabjørne? - Ja.
De står heller ikke i Bibelen.
Bibelen er Guds kærestebrev til os,
men han vil alligevel gerne have, at vi stiller spørgsmål
om hans skaberværks undere.
- Jamen abbedissen siger... - Hov. Du har da noget på næsen.
Sådan.
- Vatikanet? - Jeg er lige så forbløffet som dig.
- Jeg har end ikke aflagt ordensløftet. - Det ved han skam godt.
Han venter på dig i haven.
Og tag din dragt på. Det er et officielt besøg.
Det burde højst tage et par dage.
De er blevet anbefalet, fordi De kender området.
- Området? - Ja. Rumænien.
Jeg har aldrig været i den del af verden. Det må være en misforståelse.
Jeg beklager, hvis Deres rejse har været forgæves.
Det behøver De skam ikke. Alle Vatikanets beslutninger har et formål.
De må have haft deres årsager til at vælge Dem.
BIERTAN, RUMÆNIEN
- Hvad er der? - Hr. Theriault?
Davs.
- Jaloux ægtemand eller vred far? - Hvabehar?
Det er som regel en af de ting, når en ældre mand
og en ung, smuk,
ikke helt uskyldig pige dukker op på det her ukristelige tidspunkt.
De må meget undskylde, hr. Theriault, men vi har aldrig mødt hinanden.
Jamen så er det da på høje tid.
Kald mig Fransker. Det gør alle.
Hr. Theriault, vi er her på grund af den nonne, De fandt i klosteret.
Hvordan...
- Er De præst? - Og hun er nonne.
Tilgiv mig mine urene tanker, søster. Det anede jeg ikke.
Jeg har aldrig før set en nonne uden dragt på.
Det er nu ellers klædeligt. Undskyld.
Monsieur Theriault...
Klosteret... Ligger det langt herfra?
Afstanden er ikke stor, men det tager tid at komme derud.
- Med forlov... Hvorfor var De der? - Jeg leverede kvartårlige forsyninger.
Klosteret har åbenbart haft en aftale med landsbyen i flere århundreder.
- Kan De følge os derud snart? - Det går vist ikke, fader.
Er der så en anden, der kan?
Alle foregiver, at klosteret ikke findes.
Bare man taler om det, kan man komme galt af sted.
Så er det afgjort. De følger os derud.
- Fader, jeg kan ærlig talt... - Vil De ikke nok... Fransker?
De har taget et fly fra Rom og en bus fra Bukarest.
Nu er De tilbage i den mørke middelalder ude på bøhlandet i Rumænien.
Nu skal vi med hestevogn. Hvor er Deres ting?
Postbuddet tager gebyr for... Ti bogstaver med et I.
- Aflevering. - De har sans for det, søster.
Hvad bestiller en franskmand ude på landet i Rumænien?
Jeg er fransk-canadisk, men De må ikke sige det til nogen.
Det lyder ikke lige så romantisk.
Jeg kom for at grave guld, men da jeg mødte folk,
vidste jeg, jeg var på det rette sted.
- Jeg ville hjælpe dem, så godt jeg kunne. - Det er meget ædelt.
Det ved jeg godt.
Sig mig en ting. Hvor længe har De været nonne?
Jeg er endnu ikke nonne. Jeg er stadig kun novice.
Har du ikke aflagt dit midlertidige løfte?
Jeg troede ikke, der var noget midlertidigt ved at være nonne.
Det midlertidige løfte ville forberede mig på et liv i fuldstændig helligelse.
Ville eller vil?
Hvad nu?
Er der noget galt?
Vi går resten af vejen. Hesten vil ikke gå længere.
- Måske skulle De få en ny hest. - Det er skam ikke hesten, fader.
Det er det, der venter forude. Han er bange.
De lokale siger, stedet er forbandet, og hesten er enig.
Fader, hvorfor sender kirken Dem egentlig ud på den slags opgaver?
Kirken beder om hjælp, når den skal efterforske et usædvanligt fænomen
inden for katolicismen.
- Uofficielt kalder de det "mirakeljagt". - Jeg troede, det var et selvmord.
Ja, men det er kun en del af efterforskningen.
Jeg har også ordrer til at fastslå,
om jorden stadig er... hellig.
Jeg kan godt fortælle Dem, hvad jeg mener, fader.
- Krigsødelæggelser? - Bombetogter, ja.
Jeg har hørt historier om, hvordan jorden skælvede i dagevis bagefter.
Jeg har prøvet at finde læsestof om borgen, men der er intet i landsbyen.
- De lokale spytter, når man nævner det. - Spytter?
For at værge sig imod ondskaben. Det er en gammel, fjollet overtro.
Og jeg tror personligt, at korsene omkring klosteret
holder ondskaben inde, ikke ude.
- Prøvede De at kontakte nogen indenfor? - Ja. Jeg fik ingen svar.
Men i de to år, jeg har leveret forsyninger,
er hun den første, jeg har set.
Fransker, hvad gjorde du, da du fandt nonnen?
- Flyttede kroppen for at beskytte den. - Hvor flyttede du kroppen hen?
Ishuset. Der afleverer jeg forsyningerne.
Da jeg fandt hende, tænkte jeg,
at hvis jeg nu flyttede hende herind, ville hun måske blive bedre bevaret.
- De skal vide en ting til, fader. - Hvad?
Sådan efterlod jeg hende ikke.
- Hvad mener du? - Hun lå ned. Hun sad ikke op.
Man har før set lig, der har spjættet
eller sat sig op, ikke længe efter at døden er indtruffet.
- Hun havde måske været død længe. - Det dér hjælper ikke.
Undskyld.
- Fader, hvad er det? - Tilsyneladende en slags nøgle.
Det er døren, nonnerne gik ind ad for at hente forsyningerne.
Så behøvede de ikke forlade borgen.
Vi burde give hende en anstændig begravelse.
Folk benyttede det under pesten for ikke at blive levende begravet.
Hvis man var så uheldig, at det skete, kunne man ringe med klokken,
så dem over jorden vidste, de havde begået en fejl.
Det er vist en fejl, at vi er her.
Der fandt jeg hende.
- Jamen der er jo gået flere uger. - Jeg sagde det jo.
Det her sted er...
Hvad er det modsatte af et mirakel, fader?
Undskyld?
De må undskylde, at vi kommer uanmeldt.
Undskyld?
Hvad vil De?
Fader Anthony Burke. Det er søster Irene.
- Er De abbedissen? - Ja.
De har endnu ikke aflagt ordensløftet.
- Nej. - Hvad laver De her, fader?
Vi kommer fra Rom for at spørge til det nylige dødsfald her.
Nylige dødsfald?
En af Deres nonner.
Jeg fandt hende udenfor. Hun havde hængt sig.
Nå, så det gjorde De?
Og så fandt De det passende at begrave hende?
Må vi få et øjeblik, tak?
De burde tage med ham.
Vidste De ikke, nonnen var gået bort?
Rom er bekymret for klosterets sikkerhed og tilstand.
Jeg vil gerne tale med nonnerne, så jeg kan berolige kirken.
Jeg kan give Dem den beroligelse, De søger.
Det er desværre ikke tilstrækkeligt.
Kirken sender bare flere, måske knap så diplomatiske repræsentanter.
Ja, fader.
Men porten lukker snart, da vi skal til aftenmesse,
efterfulgt af den store stilhed, som slutter i morgen formiddag.
Kom tilbage i morgen. Så finder De de svar, De søger.
Der er logi i klosteret. De kan bo der.
Tak.
Hvorfor måtte I ikke tale med søstrene? Hvorfor først i morgen?
Søstrene har svoret stilhed til solopgang. Det må vi respektere.
Skynd dig tilbage. Du vil vel ikke være på vejene efter mørkets frembrud.
Hellere vejene end her.
Vi skal nok klare os. Kom tilbage om nogle dage.
Så burde vi være færdige.
Javel, fader.
Hallo?
Det tager... jeg.
Fader? De nævnte ordet "mirakeljagt" tidligere.
- Er det noget, De har stræbt efter? - Nej.
Gud fri mig vel, nej. Jeg tilhører en lille, udvalgt skare,
kirken betror at se nærmere på de mere...
usædvanlige sager.
- Kender De så biskop Forne? - Hvordan...
Han hjalp mig, da jeg var lille. Jeg havde en række syner som pige.
Min far mente, jeg var uligevægtig. Eller værre endnu, fuld af løgn.
Men kirken fik nys om mine syner. Kardinal Conroy.
- Han sendte biskop Forne ud til mig. - Hvad så du?
Mange ting. Dog aldrig det samme.
Men bagefter havde jeg altid den samme tanke i hovedet.
Og hvad var det?
Maria viser vej.
Hvad er der, fader?
Jeg kom til at tænke på noget lignende, jeg oplevede i Frankrig under krigen.
.Jeg var udstationeret i nærheden af Lyon.
Jeg skulle undersøge en dreng, som så syner.
Men i modsætning til dit tilfælde
nåede jeg efter nøje overvejelser...
frem til, at han var besat, og gik frem efter kirkens foreskrifter.
Gud fri mig vel, Daniel.
Hvad har de dog gjort ved dig?
Lykkedes det?
Det mente kirken.
De troede på, at det onde var uddrevet.
Men det gjorde De ikke.
Ærværdige fyrste,
af himmelens hærskarer, ærkeenglen Mikael...
Hjælp mig, fader!
Kom Daniel til undsætning. Gud har skabt ham i sit billede.
Se Herrens kors, I fjendtlige styrker!
Daniel pådrog sig alvorlige skader under eksorcismen.
.Hans liv stod ikke til at redde.
Daniel, det gør mig frygtelig ondt.
Han døde få dage senere.
Jeg spekulerer ofte på, om jeg lod min beslutsomhed løbe af med mig.
Det er en sand gåde.
Fader.
Daniel?
Vent! Nej! Hjælp!
Hjælp! Nej!
HER HVILER FADER ANTHONY BURKE
Hjælp!
Hallo!
Hjælp! Søster Irene! Hjælp!
Fader!
Fader?
Hjælp!
Hjælp mig!
- Fader? .-Søster?
- Søster Irene! - Jeg kan høre dig!
Jeg er lige her!
Gud være lovet! Tak.
Skynd dig!
Vent!
Tak. Tak, søster.
Hvordan kom du derned? Der var jord på.
Der er et stærkt, ondt væsen her.
Måske kan bøgerne kaste lys over sagen.
Der er mere. Hvordan kan det være muligt?
Endnu en gåde.
Abbedisse?
Som De ønskede, er vi kommet for at tale med nonnerne.
Større invitation får vi vist ikke.
- Jeg finder abbedissen. - Tag den her.
Se, hvad du kan finde ud af om den. Den var tydeligvis vigtig for afdøde.
Søster... pas nu godt på.
Det skal jeg nok, fader.
Hallo?
Vent!
Søster?
Vi må ikke holde op med at bede. End ikke et sekund.
Vi har været i evig bøn i flere århundreder.
Søstrene beder på skift, så vi er på vagt.
Jeg beklager, at jeg forstyrrede.
Søster Ruth har modstået mere end en, der kom listende bagfra.
Jeg hedder søster Oana. Vi har fået at vide, at I kom.
Denne vej.
Hvad nu?
Endnu en omgang. Jeg har sagt til Luca, det var på husets regning.
- Hvorfor tildækker hun spejlene? - Det gør man, når nogen dør.
Man gør det, så afdøde ikke ser sit spejlbillede og bliver til et genfærd.
- Er nogen død? - Har du ikke hørt det?
Lucas datter har begået selvmord.
Utroligt. Hun var jo kun et barn.
Tolv år gammel. Hængte sig i hans lade.
Hængte sig? Hvorfor?
Hvorfor blev Addi Constantines afgrøde til støv?
Hvorfor blev lille Stefan pludselig blind? Det er det sted.
Klosteret.
Ondskaben deroppefra siver ud og forgiver os.
Og det par, du fulgte derop i går... Hvem er de?
- En præst og en nonne. - Er de stadig deroppe?
Ja, jeg henter dem i morgen.
- Du har fundet et lig deroppe, ikke? - Jo, Grigore. Jo.
Jeg tror snart, du finder to til.
Og op af jorden kravlede samtlige jordens dyr
og samtlige fugle på himlen.
Og det, manden kaldte dæmonvæsenet, var dets navn.
Valak.
Besudleren.
Den vanhellige.
Slangernes markis.
Søster!
Søster Irene!
Søster Victorias død var en frygtelig tragedie for klosteret,
men vi fornemmer stadig hendes tilstedeværelse.
Hun var den helligste af os alle.
Øjeblik, søster.
Søster Vic...
Tilgiv os. Vi værner meget om vores liv.
Nogle af søstrene vil helst slet ikke tale med dig.
Vi sætter pris på din beredvillighed.
Søster Oana, kan du fortælle mig om klosterets historie?
Det blev bygget af en hertug i den mørke middelalder.
.Hertugen af Sankt Carta. Han skrev utallige tekster
.om heksekunst og ritualer, der påkalder Helvedes kræfter.
Helvede brugte ham til at åbne en passage,
.så en usigelig ondskab kunne vandre iblandt os.
.Men kirken stormede borgen.
De lukkede porten med et gammelt relikvie,
.som indeholdt Jesu Kristi blod.
.Kirken overtog borgen,
.og vor evige bøn begyndte for at beskytte klosteret mod ondskaben.
.I århundreder fungerede det, og ondskaben blev holdt stangen,
.indtil krigens bomber rystede klosteret...
og ondskaben fik åbnet passagen.
Søster Oana, i aftes i kapellet
så jeg en nonne.
Hun var... Hun føltes som alt andet end hellig.
Ser du hende også?
Jeg har set hende vandre på gangene om natten. Det har vi alle sammen.
Hun ligner os, men hun er ikke en af os. Det er ugudeligt.
Det antager forskellige former for at snyde os og udnytte vores svagheder.
Det ligner en nonne, så det kan gemme sig her, indtil vi alle er fordærvet.
Jeg frygter, passagen har åbnet sig igen.
Det fik søster Victoria til at begå synden over dem alle.
Søster Ruth er næsten færdig med sine bønner.
- Nu er det din tur. - Javel, søster.
- Har du endnu ikke aflagt løftet? - Nej.
Så hører du ikke hjemme her. Du skal gå nu.
Det kan hun ikke. Porten er lukket. Du skal blive, til den åbner igen.
- Hvornår gør den det? - Ved solopgang. Du må blive her i nat.
Søster Irene.
Godnat, søster.
- Søster, vent. - Ja.
Søster Victoria havde den her på sig, da hun døde.
- Ved du tilfældigvis, hvad den er til? - Nej.
Nu skal jeg bede.
Hvor er du?
De finder ikke en anden vej ind, fader.
Abbedisse?
Hvad er det, der bekymrer Dem?
Jeg er bange for, at der er noget rivende galt med dette sted, abbedisse.
Som mange andre steder i verden har klosteret en lang historie.
Ikke lutter god, men vi angrer.
Nonnen klamrede sig til nøglen.
- Hvad åbner man med den? - Det er for sent, fader.
Søster Irene er fortabt.
Abbedisse?
.Maria viser vej.
Hvem er du?
Må Gud frelse dig.
- Søster, kom. - Søster Oana?
Åh gud!
Ti stille.
Ondskaben bliver stærkere.
Hent dine ting og mød mig i kapellet. Kun bønner får os gennem natten.
Gå så.
Nu.
Hallo?
Søster Oana?
Hvor længe har jeg været død, fader?
Hvor længe?
Daniel?
Undskyld.
Hvorfor hjælper du mig ikke?
Vi må bede. Nu.
Og hvad der end sker, og hvad du end ser eller hører,
så kig fremad og hold ikke op med at bede.
AFLEVERING
.Det er døren, nonnerne gik ind ad for at hente forsyningerne.
.Så behøvede de ikke forlade borgen.
Nej...
Du milde skaber.
- Fransker! - Jeg tænkte, I fik brug for hjælp.
Tak.
Men næste gang skal du endelig bruge haglgeværet.
Det gemmer jeg til nødsituationer, fader.
Søster!
Søster Irene!
Fader Burke.
Det er fader Burke. Han hjælper os.
Søster!
Søster Irene!
- Gud være lovet, fader. - Er du kommet noget til, søster?
Fransker?
Hvad skete der?
Vi har bedt i samlet flok.
Evig tilbedelse er det eneste, der har holdt ondskaben stangen.
- Hvem har bedt? - Os alle sammen. De andre nonner.
De var her. De bad, da vi blev angrebet.
- Nonnerne prøvede at advare mig. - Syner.
Det var så virkeligt.
Der er ingen tilbage.
Vi har vores svar, fader.
Hvis der skulle have hersket nogen tvivl, så er dette sted ikke længere helligt.
Vor fader... Kors!
Fader, hvad gør vi?
Tag min taske, søster! Ræk mig korset!
- Stænk vievand på det. Skynd dig! - Skynd dig, fader!
Hold den nede! Dæk dens ansigt til!
Jeg fordriver dæmonen i dig
i Faderen Den Almægtiges navn og Helligåndens magt!
Jeg befaler dette i vor fader Jesu Kristi navn.
Han skal komme at dømme levende og døde
og verden i flammer!
Det virkede som en nødsituation.
Vi kommer for sent. Ondskaben er sluppet ud.
Nej.
Hvis dæmonen skal ind i vores verden, skal den besætte et menneske.
Søster Victoria må have været den sidste nonne i klosteret.
- Du ved, hvad du skal gøre. - Jeg kan ikke.
Så kan end ikke Gud redde...
Det var ikke selvmord.
.Hun ofrede sig...
så det onde ikke tog hendes sjæl.
Det forstod jeg ikke et ord af,
men efterforskningen er vist færdig, så lad os komme væk.
- Vi kan ikke bare gå. - Hvorfor ikke, for fanden?
Passagen skal lukkes af, så det onde holdes indespærret.
Passagen er i katakomberne.
Men vi kan ikke lukke den uden relikviet. Kristi blod.
Altså Jesus Kristus?
Fortalte søstrene, hvor det er?
Abbedissen blev fundet død i katakombernes tunnel.
- Jeg ved vist, hvor tunnelen er. - Godt. Så begynder vi der.
Men, fader, først...
vil jeg gerne aflægge ordensløftet.
Er du sikker?
Mine syner... Nu ved jeg, de er et Guds mirakel.
Og jeg er parat til at vie livet til ham.
Se, dét er en ædel handling.
Det er en skam, men...
Ved den myndighed, der er mig betroet, og i Kirkens navn
modtager jeg det løfte, du har aflagt.
Af hjertet befaler jeg dig til Gud,
så dit eget offer kan blive et
med det eukaristiske offer og således fuldendes.
Må Guds kærlighed forene jer i al evighed.
- Der er ikke noget. - Det må der være.
De sagde, nøglen åbner døren til relikviet.
Det kan jo være hvor som helst i borgen.
Det er her. Kan du ikke se det, søster?
Hvad?
Maria viser vej.
Kristi blod.
Kors i røven!
Helligere end korset.
Kun Kristi sande brud kan håndtere noget så helligt.
Vent.
- Hvad er der? - Skal vi ikke bede en bøn først?
Sommetider skal man bede, sommetider skal man handle. Nu skal vi handle.
Jeg synes nu også godt lige, vi kunne bede en bøn, fader.
. "Finit hic, Deo". Gud ender her.
Vi skal lede alle vegne for at finde passagen.
Hallo?
Søster Irene!
Søster!
Irene!
Herre Jesus, i dit hellige navn
binder jeg alle onde ånder sammen med denne ild!
Beskyt os mod det onde med dit hellige lys!
Fransker, hjælp mig.
Selvfølgelig.
- Nej! - Du har svigtet!
Præcis som du altid har svigtet alle!
I morgen kommer en landsby til at savne tossen.
Du skulle være løbet, da du endnu kunne, franskmand.
Jeg er fransk-canadisk.
Løb!
Fransker!
Nej!
Søster!
Søster Irene!
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
Nej, nej, nej!
Jeg håber ikke, det gør noget. Det kaldes "livets kys".
Det kalder man det bare. Det er ikke rigtigt et...
Hvad hedder du rigtigt?
Maurice.
Tak, fordi du reddede mit liv, Maurice.
Det var så lidt.
Vi må af sted.
I dine hænder, Herre, lægger vi ydmygt dine tjenere.
Sankt Carta-nonnerne.
De har tjent dig i dette liv med styrke og tro.
Fri dem nu fra enhver ondskab,
og lad dem bo hos dig i evig nåde.
Amen.
Jeg troede ikke, jorden her længere var hellig.
Nu er den.
- Bliver du i Biertan? - Jeg har fået nok af Rumænien.
Min far avlede tomater.
Måske prøver jeg lykken med det.
Det lyder lidt kedeligt for en farende svend som dig.
Det håber jeg så sandelig.
20 ÅR SENERE
En eksorcisme kan være livsfarlig
for alle tilstedeværende.
Se bare Maurice Theriault. Hans venner kaldte ham Fransker.
Fransk-canadisk bonde. Havde kun gået i skole til tredje klasse.
Men efter at han blev besat...
talte han formfuldendt latin.
Og således begyndte et omvendt kors at trænge ud gennem hans krop.
Og det fører mig til dæmonernes tre stadier.
Angreb, undertvingelse...
og besættelse.
TWA - Your Source Of Quality!::. www.nordicB.org.
Tekster af: Lasse Schmidt