Amitivilyje mane aplankė vizija.
Tai buvo tavo mirties nuojauta.
Mudu abu matėme tą pačią antgamtinę jėgą.
Mama, kas čia?
Piktoji dvasia, kurią nutapei, yra tikra.
TAI NUTIKO 1952-AISIAIS
ŠV. KARTOS VIENUOLYNAS, RUMUNIJA
(Toliau Dievo nėra)
Tu įsitikinusi, kad elgiamės teisingai?
Neturime pasirinkimo.
Ar ta relikvija mus tikrai išgelbės?
Tikėk tuo, seserie.
Tėve mūsų, kuris esi danguje,
teesie šventas Tavo vardas.
Teateinie Tavo karalystė
teesie Tavo valia kaip danguje, taip ir Žemėje.
Kasdienės mūsų duonos duok mums šiandien.
Ir atleisk mums mūsų kaltes,
kaip ir mes atleidžiame savo kaltininkams.
Imk!
Šiam blogiui reikia kažkur įsikūnyti.
Jis ateis tavęs.
Neleisk jam tavęs užvaldyti.
-Žinai, ką turi daryti. -Negaliu.
Tuomet net Dievas negalės išgelbėti...
Atleisk man, Tėve, nes aš tuoj nusidėsiu.
Atleisk man, Viešpatie.
Dieve.
VIENUOLĖ
VATIKANAS
Tėve Berkai?
Vyskupe.
Kada čia lankėtės paskutinį kartą?
Prieš 6-erius ar 7-erius metus?
Taip, kai po karo nustojau dirbti armijos kapelionu.
Esame labai dėkingi, kad vėl atvykote vos mums paprašius.
Tėve Berkai.
Sėskitės.
Sužinojome, kad Rumunijos kalnuose esančiame vienuolyne
nusižudė vienuolė.
Savižudybė - siaubinga nuodėmė.
Bet nemanau, jog dėl to čia susirinkome.
Tai nepadės mums skleisti tikėjimą
ir pritraukti žmones į bažnyčią.
-Jūs kažką nutylite. -Kodėl taip galvojate?
Nes esame Vatikane.
Pasakysiu šitaip, Tėve.
Šiuo atveju, kas nutinka labai retai, būtent mes galvojame,
kad kažkas yra slepiama nuo mūsų.
Čia jūsų kelionės dokumentai ir informacija apie žmogų,
kuris surado vienuolę.
Jis gyvena netoli vienuolyno, mažame Biertano miestelyje.
Pirmiausia pasikalbėkite su juo.
Be to, byloje rasite vardą kandidatės, kuri padės jums
rinkti informaciją, nes tai uždaras vienuolynas,
tad jūsų prieiga bus ribota.
Be to, ji žino tenykštes apylinkes.
KELIONĖS DOKUMENTAI
ŠV. VINCENTO LIGONINĖ
Išgyvenau daug siaubingų dalykų.
LONDONAS, ANGLIJA
Tačiau niekas manęs neparuošė šitam.
Tik vyliausi, kad žvėris manęs neužuos.
Tačiau tuomet vėjo kryptis pasikeitė...
Bėkit iš visų jėgų!
Motinėlė sakė, jog dinozaurai neegzistavo.
Tai Dievas padėjo jų kaulus čia, taip tikrindamas mūsų tikėjimą.
Bjaurokas būdas tikrinti, tiesa?
Tačiau Biblijoje jie nepaminėti.
Ar tikite pingvinais bei koalomis?
-Taip. -Jie Biblijoje taip pat nepaminėti.
Biblija - tai Dievo meilės laiškas mums,
bet tai nereiškia, jog Jis nenori, kad mes klausinėtume
apie Jo kūrinius.
Tačiau Motinėlė sako...
Palauk. Tau kažkas prilipo ant nosies.
Štai.
-Vatikanas? -Aš lygiai taip pat nustebusi.
-Aš dar nė nedaviau įžadų. -Jis tą žino.
Jis laukia tavęs sode.
Ir apsirenk abitą.
Tai - oficialus vizitas.
Truks tik keletą dienų, ne daugiau.
Tave rekomendavo kelionei,
nes pažįsti apylinkes.
"Apylinkes"?
Taip. Rumunijoje.
Nesu ten buvusi.
-Tikrai? -Tai kažkokia klaida.
Apgailestauju, kad atvykote čia visai be reikalo.
Ne. Neatsiprašinėk.
Vatikanas viską daro tikslingai.
Neabejoju, jog tave pasirinko ne šiaip sau.
BIERTANAS, RUMUNIJA
Kas yra?
Ponas Tiero?
Sveiki.
Pavydus vyras ar piktas tėvas?
Atleiskit, ką?
Na, paprastai būna tie du atvejai,
kai vyresnis vyras ir jauna, graži,
nelabai padori mergina pasirodo prie tavo durų iš pat ryto.
Atleiskite, pone Tiero, tačiau mes nesame pažįstami.
Ak. Galime susipažinti.
Vadinkite mane Frenčiu.
Visi mane taip vadina.
Pone Tiero, atvykome čia dėl vienuolės, kurią radote vienuolyne.
Kaip jūs...
Jūs - kunigas?
O ji - vienuolė.
Ak.
Atleiskite man už nepadorias mintis, seserie.
Nė nenumaniau.
Nebuvau matęs vienuolės be apeiginių drabužių.
Neturiu nieko prieš.
Atleiskite.
Pone Tiero,
vienuolynas.
Ar jis toli?
Kalbant apie atstumą - ne, tačiau eiti tenka ilgai.
Ar galėčiau paklausti, ką ten veikėte?
Pristatau produktus kas tris mėnesius.
Vienuolynas jau šimtus metų
taip sutaręs su šiuo miesteliu.
Ar galėtumėte mus ten nuvesti?
Nemanau, tėve.
Tuomet gal kas kitas galėtų tą padaryti?
Miestelio gyventojai elgiasi taip, tarsi vienuolyno nė nebūtų.
Vien prakalbę apie jį, galite prisišaukti bėdų.
Tuomet sutarta. Jūs mus nuvesite.
-Su visa pagarba, tėve... -Frenči, prašau.
Atvykote lėktuvu iš Romos, ir autobusu nuo Bukarešto.
Dabar, mano draugai, esate viduramžiuose.
Rumunijos užkampyje.
Toliau vyksime arkliais.
Kur jūsų daiktai?
"Reikalingi maistui gaminti." Devynios raidės, prasideda "P".
KRYŽIAŽODIS
Produktai.
Moki spęsti kryžiažodžius, seserie.
Kaip prancūzas atsidūrė Rumunijos kaime?
Tiesą sakant, esu Kanados prancūzas, tik niekam nesakyk.
Ne taip romantiškai skamba.
Atvykau čia ieškoti aukso, tačiau susipažinau su čionykščiais
ir supratau, kad mano vieta - būtent čia.
Norėjau jiems padėti. Kuo galėdamas.
Kaip kilnu.
Žinau.
Sakyk, seserie, kiek laiko esi vienuole?
Aš dar ne vienuolė. Aš - novicija.
Dar nedavei laikinųjų įžadų?
"Laikinųjų"?
Negalvojau, kad buvimas vienuole yra laikinas dalykas.
Laikinieji įžadai padėtų man pasiruošti visiškam pasišventimui.
"Padėtų", seserie? Ar "padės"?
Kas nutiko?
Viskas gerai?
Toliau eisime pėsčiomis.
Su juo toliau nenukeliausi.
Gal pavyktų gauti kitą arklį?
Bėda ne arklys, tėve.
O tai, kas laukia toliau. Jis bijo.
Vietiniai kalba, jog tai - prakeikta vieta, ir arklys su tuo sutinka.
Gal galėčiau paklausti, tėve, kodėl bažnyčia jums skyrė tokią užduotį?
Bažnyčia prašo mano pagalbos, kai prireikia tirti
neįprastus dalykus, susijusius su katalikybe.
Neoficialiai tai vadinama "stebuklų medžiokle".
Galvojau, jog vykstame ten dėl savižudybės.
Taip, tačiau tai - tik dalis tyrimo.
Be to, Vatikanas davė man užduotį pažiūrėti,
ar vienuolyno patalpos vis dar... šventos.
Galiu pasakyti, ką aš apie tai galvoju, tėve.
Tą padarė karas?
Bombos, taip.
Pasakojama, jog po to žemė kelias dienas drebėjo.
Ieškojau informacijos apie pačią pilį,
tačiau miestelyje apie tai nieko neradau.
O vietiniai tik ima spjaudytis, jei apie tai užsimenu.
-"Spjaudytis"? -Taip atbaido šėtoną.
Senas ir kvailas prietaras.
Jei jums įdomi mano nuomonė, tie kryžiai šalia vienuolyno
pritraukia šėtoną, o ne jį atbaido.
Ar mėginote ką nors prisišaukti, kai radote vienuolę?
Taip. Niekas neatsiliepė.
Tačiau per dvejus metus, per kuriuos pristatydavau prekes,
ji buvo vienintelė, kurią mačiau.
Frenči, ką darei, radęs vienuolę?
Pernešiau kūną, kad apsaugočiau.
Į kur jį pernešei, sūnau?
Į šaldymo patalpą. Ten aš palieku visus produktus.
Radęs seserį, pagalvojau, kad paguldęs ją ten,
apsaugosiu kūną.
Po tavęs.
-Turiu pasakyti dar vieną dalyką, tėve. -Kokį?
Aš ją palikau ne taip.
Ką nori pasakyti?
Aš ją paguldžiau. Nepalikau jos sėdinčios, kaip dabar.
Pasitaiko atvejų, kai kūnai po mirties
trūkčioja ar atsisėda.
Taip, tėve, bet kas žino, kiek laiko ji jau buvo mirusi, kai ją radau?
Klausimai mums nepadeda.
Atleiskit.
Tėve, kas čia?
Primena kažkokį raktą.
Pro šias duris vienuolės ateidavo pasiimti produktų.
Kad nereikėtų išeiti iš pilies.
Turime ją padoriai palaidoti.
Maro metu tai buvo labai paplitę. Kai žmonės bijodavo būti palaidoti gyvi.
Jei taip nutikdavo,
galėjai paskambinti varpeliu ir perspėti likusius viršuje,
kad jie suklydo.
Manau, mes suklydome ateidami čia.
Ją radau štai čia.
Negali būti. Juk praėjo jau kelios savaitės.
Sakiau jums. Ši vieta...
Koks yra priešingas dalykas stebuklui, tėve?
Atsiprašau.
Atleiskite, kad atvykome neįspėję.
Atsiprašau.
Ko norite?
Aš - tėvas Entonis Berkas.
Čia - sesuo Irena.
Ar jūs - vyresnioji?
Taip.
Tu dar nepriėmei įžadų.
Ne.
-Prašau... -Ko atvykote, tėve?
Atvykome Romos vardu
ištirti mirties atvejį jūsų vienuolyne.
"Mirties atvejį"?
Vienos jūsų vienuolės.
Radau ją lauke. Pakartą.
Ar tikrai?
Ir manei, jog galima ją palaidoti?
Gal paliktumėte mus minutėlei?
Turite išeiti kartu su juo.
Norite pasakyti, jog nežinote, kad neseniai čia mirė vienuolė?
Roma yra susirūpinusi jūsų vienuolyno saugumu ir gerove.
Norėčiau pasikalbėti su seserimis
ir patikinti bažnyčią, kad viskas gerai.
Aš galiu patikinti, kad viskas gerai.
Bijau, jog to neužteks.
Jie atsiųs dar daugiau bažnyčios atstovų, ir ne tokių diplomatiškų.
Taip, tėve.
Tačiau vartai netrukus bus uždaryti, nes mūsų laukia vakarinės pamaldos.
Po jų seks Didžioji tyla, kuri baigsis tik ryte.
Grįžkite rytoj, ir sužinosite visus atsakymus.
Vienuolyne yra kambarių. Galite apsistoti ten.
Ačiū.
Kodėl negalite pasikalbėti su seserimis dabar? Kodėl turime laukti iki ryto?
Seserys yra davusios priesaiką tylėti nuo saulėlydžio iki saulėtekio,
reikia tą gerbti.
Tau vertėtų grįžti atgal.
Juk nenori atsidurti kelyje sutemus.
Verčiau kelyje nei čia, tėve.
Mums nieko nenutiks, sūnau. Grįžk po kelių dienų.
Turėsime pakankamai laiko sužinoti tai, ko atvykome.
Taip, tėve.
Ei.
Ei!
Paimsiu.
Gerai.
Tėve?
Minėjote "stebuklų medžioklę".
Ar jūs...
Ar visada to ir troškote?
Ne.
Dieve, ne.
Esu vienas iš kelių, kuriais bažnyčia pasitiki,
kurie užsiima
neįprastais reikalais.
Jūs pažįstate vyskupą Forną?
-Iš kur?.. -Vaikystėje jis man padėjo.
Kai buvau maža, mane aplankė vizijos.
Mano tėvas galvojo, jog esu psichiškai nestabili.
Ar, dar blogiau, melagė.
Tačiau kalbos apie mano vizijas pasiekė bažnyčią.
Tiksliau, kardinolą Konrojų.
Jis atsiuntė pas mane vyskupą Forną.
Kokios buvo tos tavo vizijos?
Jų buvo daug.
Jos niekad nesikartojo.
Tačiau vos joms pasibaigus,
ta pati mintis man įstrigdavo galvoje.
Kokia?
"Marija rodo kelią."
Kas yra, tėve?
Prisiminiau, jog Prancūzijoje man nutiko panašus dalykas. Per karą.
Buvau ten dislokuotas. Netoli Liono.
Man liepė pakalbėti su berniuku, kurį lankydavo vizijos.
Tačiau kitaip nei tavo atveju,
atidžiai įvertinęs,
aš nusprendžiau, jog jis apsėstas
ir ėmiausi bažnyčios nurodytų veiksmų.
Dieve. Danieliau...
Ką jie tau padarė?
Ar pavyko?
Bažnyčia galvojo, jog pavyko.
Jie galvojo, kad šėtonas buvo išvarytas.
Tačiau jūs - ne.
Šlovingasis dangaus pulkų
prince, šv. Mykolai, arkangele...
Tėve, padėkit man!
Padėkite Danieliui, kurį Dievas pavertė savo atvaizdu!
-Štai Viešpaties kryžius! -Kodėl man nepadedate?
O, priešiškos jėgos!
Egzorcizmo metu Danielius buvo rimtai sužeistas.
Jis nebeatsigavo.
Danieliau, atleisk.
Po kelių dienų jis mirė.
Dažnai mąstau, ar nepersistengiau.
Tai mįslė.
Tėve.
Danieliau?
Palauk! Ne! Padėkit!
Padėkit! Ne!
ČIA PALAIDOTAS TĖVAS ENTONIS BERKAS
Padėkit!
Kas nors.
Padėkit! Seserie Irena! Padėk man!
Tėve! Tėve?
Tėve?
Padėkit!
Gelbėkit!
-Tėve? -Seserie?
Seserie Irena!
Tėve, aš jus girdžiu!
Aš čia!
Ačiū Dievui. Ačiū.
Paskubėkit!
Palaukit!
Ačiū. Ačiū, seserie.
Kaip jūs ten patekot? Žemė buvo užžėlusi žole.
Šioje vietoje slypi galingas blogis.
Gal šios knygos atsakys į mūsų klausimus.
Kraujo dar daugiau. Iš kur jis?
Dar viena mįslė.
Abate?
Atvykome pasikalbėti su vienuolėmis.
Maloniau mūsų turbūt ir nepakvies.
Paieškosiu abatės.
Imk.
Pažiūrėk, ką pavyks sužinoti.
Aišku, kad mirusiajai jis buvo svarbus.
Seserie. Būk atsargi, prašau.
Būsiu, tėve.
Ei.
Palaukit!
Seserie?
Seserie!
Negalime nustoti melstis nė sekundėlei.
Šiame vienuolyne nesustojant meldžiamasi jau keletą amžių.
Seserys meldžiasi pamainomis, nuolat.
Atleiskite, kad jai sutrukdžiau.
Sesuo Rūta atlaikė sunkesnių dalykų nei stovėjimą už nugaros.
Aš - sesuo Oana. Mus įspėjo, kad ateisi.
Sek paskui mane.
JUODASIS LOKYS
Ką?
Antras ratas. Sakiau Lukui, kad baras vaišina.
-Kodėl ji uždengė veidrodį? -Tokia tradicija, kai kas nors miršta.
Reikia uždengti veidrodį, kad mirusysis nepamatytų savo atspindžio
ir netaptų vaiduokliu.
Kas nors mirė?
Negirdėjote? Luko dukra nusižudė.
Negaliu patikėti. Ji buvo dar visai jaunutė.
Dvylikos metų. Pasikorė jo daržinėje.
Pasikorė? Kodėl?
Kodėl nunyko Edžio Konstantino pasėliai?
Kodėl mažasis Stefanas apako?
Viskas per jį. Vienuolyną.
Ten tūnantis šėtonas išlenda ir mus nuodija.
O ta pora, kurią vakar ten nuvedei.
-Kas jie tokie? -Kunigas ir vienuolė.
Jie dar ten?
Taip. Rytoj eisiu jų parsivesti.
Neseniai ten radai kūną, tiesa?
Taip, Grigorai.
Manau, rytoj rasi dar du.
Padaręs iš žemės visus žvėris
bei padangių paukščius.
Kaip Adomas pavadino kiekvieną gyvą padarą, toks ir yra jo vardas.
VALAKAS
Valakas.
Niekintojas.
Bedievis.
Gyvačių valdovas.
Seserie!
Seserie Irena!
Sesers Viktorijos mirtis buvo tragedija visam vienuolynui,
tačiau mes tebejaučiame ją šalia mūsų.
Ji buvo labiausiai atsidavusi vienuolė.
Atleisk, seserie.
Sesuo Vik...
Atleisk, tačiau mes labai saugome savo privatumą.
Kai kurios seserys nenori su tavimi kalbėtis.
Esame dėkingi, kad jūs sutikote.
Seserie Oana, gal papasakotumėte šio vienuolyno istoriją?
Jį viduramžiais pastatė kunigaikštis.
Šv. Kartos kunigaikštis.
Jis aprašė daugybę kerėjimų ir ritualų,
kuriais galima iškviesti pragaro jėgas.
Būtent per jį pragaro jėgos atsiuntė neapsakomą blogį
į mūsų tarpą.
Tačiau bažnyčia puolė pilį.
Jie uždarė išėjimą, panaudodami senovinę relikviją
su Jėzaus Kristaus krauju.
Bažnyčia pasiėmė pilį savo žinion, ir nuo tada nuolat meldžiamės,
taip apsaugodamos vienuolyną ir sulaikydamos blogį.
Jau keletą amžių tai veikė, blogis buvo suvaldytas,
tačiau kai karo metu bombos supurtė vienuolyną,
blogis surado kitą išėjimą.
Seserie Oana, praėjusį vakarą koplyčioje
mačiau vienuolę.
Ji buvo visai nepanaši į šventą.
Ar ir tu ją matai?
Mačiau, kaip naktį ji vaikšto koridoriais.
Visos ją matėme.
Ji atrodo kaip mes, tačiau ji ne iš mūsų tarpo.
Ji - demonas.
Visokiomis formomis gundo mus per mūsų silpnybes.
Ji pasirodo kaip vienuolė, kad galėtų pasislėpti mūsų vienuolyne
ir mus visas sugadintų.
Bijau, jog tai reiškia, kad vartai į pragarą vėl atsivėrė.
Tai ji privertė seserį Viktoriją padaryti didžiausią nuodėmę.
Seserie Oana.
Sesuo Rūta tuoj baigs melstis.
-Metas tavajai maldai. -Taip, seserie.
Tu dar nedavei įžadų?
-Ne. -Tuomet tau čia - ne vieta.
-Turi išeiti. -Ji negali.
Vartai jau uždaryti. Liksi čia, kol juos atidarys.
-Kada juos atidarys. -Kai saulė patekės. Liksi čia per naktį.
Seserie Irena.
Labanakt, seserie.
Seserie, palaukit.
Kas?
Sesuo Viktorija turėjo jį su savimi tą dieną, kai mirė.
Gal žinote, nuo ko jis?
Ne.
O dabar atleisk, man metas melstis.
Kur tu?
Kito kelio į vidų nėra, tėve.
Abate?
Kas tau kelia nerimą?
Bijau, kad šiame vienuolyne vyksta labai negeri dalykai.
Kaip daugelis čionykščių vietų, vienuolynas turi seną istoriją.
Ne visa ji gera, tačiau mes atgailaujame.
Ta vienuolė rankose laikė suspaudusi raktą.
Nuo ko jis, abate?
Jau per vėlu, tėve.
Sesuo Irena paklydo.
Abate?
Seserie Irena.
Marija rodo kelią.
Kas tu?
Dievas tesergi tave.
Seserie, ateik, prašau.
Seserie Oana?
Dieve.
Tylėk.
Blogis stiprėja.
Pasiimk savo daiktus, susitiksime koplyčioje, seserie.
Melsimės ir išlauksime naktį.
Eik. Greičiau.
Dabar.
Ei.
Seserie Oana?
Kiek laiko buvau mirusi, tėve?
Kiek laiko?
Danieliau?
Atleisk.
Kodėl man nepadedate?
Reikia melstis.
Kas benutiktų, ką bematytum ar išgirstum,
nenuleisk akių ir nenustok melstis.
PRODUKTAI
Pro šias duris vienuolės ateidavo pasiimti produktų.
Kad nereikėtų išeiti iš pilies.
Ne.
Šventoji Dievo Motina.
Frenči!
Pagalvojau, kad jums pravers pagalba.
Ačiū.
Tačiau prašau, kitą kartą naudokite šautuvą.
Turiu jį tik ypatingiems atvejams, tėve.
Seserie!
Seserie Irena!
Tėve Berkai.
Čia tėvas Berkas. Jis mums padės.
Seserie!
Seserie Irena!
Ačiū Dievui, tėve.
Tu sveika, seserie?
Frenči?
Kas nutiko?
Mes visos kartu meldėmės.
Nuolatinė malda - tik ji ir atbaidė blogį.
Kas meldėsi?
Mes visos. Kitos vienuolės.
Mes čia buvome.
Mes meldėmės, kai mus užpuolė.
Vienuolės mėgino mane įspėti.
Vizijos.
Jos atrodė tokios tikros.
Neliko nė vienos.
Mes turime atsakymą, tėve.
Dabar žinome, kad ši vieta - tikrai ne šventa.
Tėve. Viešpatie Jėzau...
Tėve, ką daryti?
Paduok mano krepšį, seserie! Paduok kryžių!
Apšlakstyk jį šventintu vandeniu. Greičiau!
Tėve, greičiau!
Laikyk! Uždenk veidą!
Jis išvarys iš tavęs demoną, visagalio Dievo Tėvo vardu!
Ir Šventosios Dvasios jėga
prašau mūsų Tėvo, Jėzaus Kristaus vardu,
kuris ateis gyvųjų ir mirusiųjų teisti,
ir ugnies pasaulio!
Atrodė, jog tai - ypatingas atvejis.
Mes pavėlavome -
blogis išlaisvintas.
Ne.
Kad patektų į mūsų pasaulį, demonas turi užvaldyti žmogaus sielą.
Sesuo Viktorija turbūt buvo paskutinė vienuolė šiame vienuolyne.
-Žinai, ką turi daryti. -Negaliu.
Tuomet ir Dievas neišgelbės...
Tai nebuvo savižudybė.
Tai buvo auka,
kad blogis neužvaldytų jos sielos.
Nesupratau, ką čia pasakei, bet...
Atrodo, jūsų tyrimas baigtas. Tad eikime iš čia.
Negalime imti ir išeiti.
Na jau. Kodėl ne?
Turime uždaryti išėjimą, kad sustabdytume blogį.
Vartai - katakombose.
Tačiau be relikvijos jų neuždarysime. Be Kristaus kraujo.
"Kristaus." Jėzaus Kristaus?
Ar seserys pasakė, kur jis?
Abatę surado negyvą tunelyje, vedančiame į katakombas.
Manau, žinau, kur tas tunelis.
Gerai. Nuo jo ir pradėsime.
Tačiau pirmiausia, tėve,
norėčiau priimti įžadus.
Tu neabejoji?
Mano vizijos.
Dabar žinau, kad jos buvo Dievo stebuklas.
Esu pasiruošusi paskirti savo gyvenimą jam.
Tai labai kilnu, seserie.
Gaila, bet...
Kaip bažnyčios įgaliotinis,
priimu tavo įžadus.
Nuoširdžiai rekomenduoju tave Dievui.
Kaip dovaną ir auką Eucharistijai.
Priartėjant prie tobulumo.
Tegul Dievo meilė lydi tave amžinai.
Čia nieko nėra.
Turi būti.
Man sakė, kad atrakinę rasime relikviją.
Ji gali būti bet kur.
Ji čia. Negi nematote, seserie?
Ką?
Marija rodo kelią.
Kristaus kraujas.
Po galais.
Švenčiausias.
Tik tikroji Kristaus nuotaka gali turėti tokį šventą daiktą.
Palaukit.
Kas?
O neturėtume pirmiausia pasimelsti ar panašiai?
Yra metas melstis ir metas veikti, sūnau.
Dabar - metas veikti.
Tačiau atrodo ir tinkamas metas pasimelsti, tėve.
"Finit hic, Deo." Toliau Dievo nėra.
Turime visur apieškoti ir surasti vartus.
Seserie Irena...
Ei.
Seserie Irena!
Seserie!
Irena!
Viešpatie Jėzau, teesie šventas Tavo vardas,
tegul visos blogosios dvasios apanka nuo šios ugnies!
Apsaugok mus nuo blogio su savo šventąja šviesa!
Frenči. Padėk man.
Žinoma.
Ne!
Tu susimovei.
Kaip nuvylei ir visus kitus savo gyvenime.
Rytoj miestelis pasiges savo kvailio.
Derėjo tau pabėgti, kai dar galėjai, prancūze.
Aš - Kanados prancūzas.
Bėk!
Frenči!
Ne!
Seserie!
Seserie Irena!
Vardan Dievo Tėvo, ir Sūnaus, ir Šventosios dvasios.
Ne!
Nagi.
Gerai.
Tikiuosi, neprieštarauji. Tai vadinama "gyvenimo bučiniu".
Taip sakoma. Iš tiesų tai ne...
Frenči, ar toks tikrasis tavo vardas?
Mauricijus.
Ačiū, kad išgelbėjai man gyvybę, Mauricijau.
Nėra už ką.
Turime eiti.
Į tavo rankas, o Viešpatie, atiduodame tavo tarnus.
Šv. Kartos vienuoles.
Jos tarnavo Tau savo gyvenimu, stiprybe ir tikėjimu.
Saugok jas dabar nuo visokio blogio.
Ir leisk joms gyventi su Tavimi visiškoje malonėje per amžius.
Amen.
Maniau, ši žemė jau nebe šventa.
Dabar ji vėl šventa.
Liksi Biertane?
Manau, Rumunijos man gana. Mano tėvas augino pomidorus.
Gal ir aš pamėginsiu.
Tokiam keliautojui kaip tu, skamba nuobodžiai.
Tai jau tikrai.
PO 20-IES METŲ
Egzorcizmas gali būt labai pavojingas.
Ne tik aukai, bet ir visiems, esantiems šalia.
Veikfildas, Masačusetsas
Pavyzdžiui, Mauricijus Tiero, kurį draugai vadino Frenčiu.
Jis buvo Kanados prancūzas, ūkininkas.
Baigęs vos tris klases.
Tačiau kai jį apsėdo,
jis ėmė tobulai kalbėti lotyniškai.
Jo kūne ėmė kilti apverstas kryžius.
Demonai apsireiškia per tris stadijas.
Infestaciją, engimą ir apsėdimą.
VIENUOLĖ
Išvertė: Akvilė Katilienė