Am avut o viziune în Amityville.
Am avut o premoniție cu moartea ta.
Am văzut amândouă același spirit inuman.
Mamă, cine e aia?
Demonul din pictura ta e real.
CELE CE URMEAZĂ S-AU ÎNTÂMPLAT ÎN 1952
MĂNĂSTIREA SFÂNTA CARTA, ROMÂNIA
(DUMNEZEU SE TERMINĂ AICI)
Ești sigură că luăm decizia bună?
Nu avem încotro.
Chiar o să ne salveze relicva?
Ai credință, soră.
Tatăl nostru carele ești în ceruri,
sfințească-Se numele Tău,
vie împărăția Ta,
facă-se voia Ta, precum în cer, așa și pe pământ.
Pâinea noastră cea de toate zilele dă-ne-o nouă astăzi
și ne iartă nouă greșelile noastre,
precum și noi iertăm greșiților noștri.
Ia-l!
Răul ăsta are nevoie de un vas ca să scape.
O să vină după tine după aceea.
Să nu-l lași să te ia!
- Știi ce trebuie să faci. - Nu pot.
Atunci nici Dumnezeu nu poate salva...
Iartă-mă, Tată, pentru păcatul pe care am să-l comit.
Iartă-mă, Doamne!
Doamne!
CĂLUGĂRIȚA: MISTERUL DE LA MÂNĂSTIRE
ORAȘUL VATICAN
Părinte Burke?
Episcope.
Când ai fost ultima oară aici?
Acum șase sau șapte ani?
După ce funcția mea de capelan s-a terminat în război, da.
Apreciem că ai venit din nou, anunțat așa din scurt.
Părinte Burke.
Ia loc.
Am primit o veste că o călugăriță și-a luat viața
la o mănăstire din munții României.
Sinuciderea e un păcat cumplit.
Însă nu mi se pare un motiv destul de important pentru o revedere.
Dar vestea nu va întări motivul nostru de a ține
cu credința și Biserica.
- Îmi ascundeți ceva. - De ce spui asta?
Pentru că suntem în Vatican.
Dă-mi voie s-o spun așa, părinte.
În acest caz, deși rar, nu credem
că noi avem un secret.
Acelea sunt documentele tale de călătorie și informațiile de contact
ale bărbatului care a descoperit călugărița.
Locuiește lângă mănăstire, într-un sat mic numit Biertan.
Cu el va trebui să vorbești întâi.
În dosar este și numele unei candidate care te poate ajuta cu cercetările tale,
deoarece e o mănăstire închisă și accesul tău va fi limitat.
E, de asemenea, familiarizată cu teritoriul.
DOCUMENT DE CĂLĂTORIE
SPITALUL SAINT VINCENTS
Am scăpat din multe întâlniri terifiante.
LONDRA, ANGLIA
Dar nimic nu m-ar fi putut pregăti pentru asta.
Singura mea speranță acum era ca fiara să nu mă poată mirosi.
Dar apoi, vântul s-a schimbat și...
Salvați-vă!
Maica Stareță spune că dinozaurii n-au existat.
Dumnezeu le-a pus oasele aici, ca să ne testeze credința.
Ăsta pare un șiretlic destul de urât, nu crezi?
Dar nu sunt în Biblie.
Credeți în pinguini și urși koala?
- Da. - Nici ei nu sunt în Biblie.
Biblia e scrisoarea de dragoste a lui Dumnezeu pentru noi,
dar nu înseamnă că nu vrea să punem întrebări
despre minunile creației Sale.
Dar Maica Stareță...
Stai un pic! Ai ceva pe nas.
Uite!
- Vaticanul? - Sunt la fel de surprinsă ca tine.
- Nici n-am depus jurământul încă. - Știe asta.
Te așteaptă în grădină.
Și pune-ți veșmântul.
E o vizită oficială.
N-ar trebui să dureze decât câteva zile.
Ai fost recomandată pentru călătorie deoarece ești familiarizată cu teritoriul.
Cu teritoriul?
Da. România.
N-am mai fost în partea aceea a lumii.
- Chiar? - Trebuie să fie o greșeală.
Îmi cer scuze dacă ai venit degeaba până aici.
Nu. Nu-i nevoie de scuze.
Fiecare decizie luată de Vatican are un scop.
Sunt sigur că au avut motivele lor ca să te aleagă.
Ce e?
Dl Theriault?
Bună!
Soț gelos sau tată furios?
Poftim?
De obicei, e una din două,
când un bărbat mai în vârstă și o tânără frumoasă,
nu foarte inocentă, îmi apar în pragul ușii la ora asta matinală.
Îmi cer scuze, dle Theriault, dar noi nu ne-am întâlnit.
Poate e timpul s-o facem.
Spune-mi Franțuzul.
Toată lumea o face.
Dle Theriault, suntem aici pentru călugărița găsită la mănăstire.
De unde...
Ești preot?
Și ea e călugăriță.
Iartă-mă pentru gândurile necurate, soră.
N-am știut.
N-am mai văzut o călugăriță fără veșmintele călugărești.
Nu că m-aș opune.
Scuză-mă.
Dle Theriault,
mănăstirea.
E departe?
Ca distanță, nu. Dar e nevoie de timp ca să ajungi acolo.
Pot să întreb de ce te-ai dus acolo?
Livram proviziile trimestriale.
Se pare că mânăstirea a avut un aranjament
cu satul timp de secole.
Crezi că ne poți duce acolo în curând?
Nu prea cred, părinte.
Mai e cineva în sat, atunci?
Toată lumea din sat se preface că mănăstirea nu există.
Poți să dai de necaz și dacă vorbești de ea.
Așa rămâne, atunci. Ne duci tu.
- Cu tot respectul, părinte, eu... - Te rog, Franțuzule.
Ați luat un avion de la Roma, un autobuz de la București.
Acum, prieteni, sunteți în Evul Mediu.
În pădurile României.
Acum vă deplasați cu calul.
Unde vă sunt lucrurile?
"Sarcina poștașului." Șapte litere, cu "L".
CAREUL ZILEI
Livrări.
Ești pricepută la asta, soră.
Ce caută un francez în România, la țară?
De fapt, sunt francez canadian, dar să nu spui nimănui.
Nu pare la fel de romantic.
Am venit să caut aur, dar, când am întâlnit oamenii,
am știut că aici îmi era menit să fiu.
Am vrut să-i ajut. Cum pot.
E foarte nobil din partea ta.
Știu.
Spune-mi, soră, de când ești călugăriță?
Nu sunt călugăriță încă. Sunt încă novice.
Încă nu ai spus jurământul temporar?
Temporar?
Nu știam că e ceva temporar în a fi călugăriță.
Jurământul temporar m-ar pregăti pentru o viață de consacrare completă.
"Te-ar" sau "te va" pregăti, soră?
Ce s-a întâmplat?
E totul în regulă?
Mergem pe jos restul drumului.
Calul nu merge mai departe.
Poate ar trebui să iei alt cal.
Nu calul e de vină, părinte.
Ci ceea ce e în față. Îi e frică.
Localnicii spun că e un loc blestemat, și calul e de acord.
Dacă pot întreba, părinte, de ce Biserica te trimite cu astfel de sarcini?
Biserica apelează la mine când e nevoie de investigarea
fenomenelor neobișnuite asociate cu catolicismul.
Neoficial, se numește "vânătoare de miracole".
Credeam că suntem aici din cauza unei sinucideri.
Așa e, dar e doar o parte din investigație.
Și mai am ordin de la Vatican să stabilesc
dacă locul este încă... sfânt.
Pot să-ți spun părerea mea despre asta acum, părinte.
Rezultat al războiului?
Al raidurilor de bombardamente, da.
Am auzit povești că pământul s-a cutremurat zile în șir după ele.
Am încercat să aflu mai multe despre castel,
dar nu există informații despre el în sat.
Și localnicii doar scuipă când se pomenește de el.
- Scuipă? - Da, ca să alunge răul.
E o superstiție veche și stupidă.
După mine, crucile astea care înconjoară mănăstirea
țin răul aici, nu afară.
Ai încercat să contactezi pe cineva dinăuntru când ai găsit călugărița?
Da. N-a răspuns nimeni.
Cu toate astea, în cei doi ani de când livrez provizii,
ea a fost prima pe care am văzut-o.
Franțuzule, ce ai făcut când ai găsit călugărița?
Am mutat-o, ca să protejez trupul de vreme.
Unde ai mutat-o, băiete?
În siloz. Acolo las ce aduc.
Când am găsit sora, am zis că mutarea ei
ar ajuta la păstrarea ei.
După dv.
- Ar trebui să-ți mai spun ceva, părinte. - Ce?
Nu așa am lăsat-o.
Ce vrei să spui?
Era întinsă când am lăsat-o aici. Nu așa, ridicată.
Au mai fost cazuri de corpuri care se mișcă sau se ridică,
nu la mult timp după moarte.
Da, dar cine știe de când era moartă când am găsit-o?
Nu ești de ajutor.
Îmi pare rău.
- Părinte, ce e? - Pare să fie un fel de cheie.
Pe ușa aia intră călugărițele să ia proviziile.
Ca să nu iasă din castel.
Ar trebui s-o înmormântăm cum trebuie.
Se obișnuia în timpul molimei, când lumea se temea să nu fie îngropată de vie.
Dacă aveai ghinionul să ți se întâmple,
puteai suna clopoțelul, ca să-i anunți pe cei de deasupra
că au făcut o greșeală.
Cred că e o greșeală să fim aici.
Aici am găsit-o.
Cum e posibil? Au trecut câteva săptămâni.
V-am spus. Locul ăsta e...
Care e opusul unui miracol, părinte?
Bună ziua!
Scuzați-ne, vă rog, că am sosit neanunțați.
Bună ziua!
Ce anume vreți?
Eu sunt părintele Anthony Burke.
Ea e sora Irene.
Sunteți Maica Stareță?
Da.
Nu ți-ai spus jurămintele încă.
Nu.
- Vă rog... - De ce ești aici, părinte?
Suntem trimiși de la Roma,
să aflăm despre moartea recentă din mănăstirea voastră.
Moarte recentă?
Una dintre călugărițele voastre.
Am găsit-o afară. Spânzurată de gât.
Chiar așa?
Și ai și îngropat-o?
Ne lași un moment, te rog?
Ar trebui să plecați cu el.
Vreți să spuneți că nu știați de recentul deces al călugăriței?
Roma e îngrijorată de siguranța și binele mănăstirii.
Aș vrea să vorbesc cu surorile,
ca să pot liniști Biserica.
Te pot liniști eu.
Mă tem că nu va fi de ajuns.
Doar vor trimite mai mulți reprezentanți, poate mai puțin diplomatici.
Da, părinte.
Însă poarta se va închide în curând, deoarece începe vecernia.
Urmată de Marea Tăcere, care se termină în a doua parte a dimineții.
Întoarce-te mâine și vei primi răspunsurile pe care le cauți.
Există camere în mănăstire. Puteți sta acolo.
Mulțumim.
De ce n-ai putut vorbi cu surorile acum? De ce să aștepți până dimineață?
Surorile fac un jurământ de tăcere de la apus până la răsărit,
care trebuie respectat.
Tu ar trebui să te întorci.
Îmi închipui că nu vrei să te prindă noaptea pe drum.
Mai bine pe drum decât aici, părinte.
O să fim bine, băiete. Întoarce-te peste câteva zile.
Ar trebui să avem suficient timp să obținem ce ne trebuie.
Da, părinte.
Draga mea, sunt încântat
Alo?
Iau eu... asta.
Bine.
Bun.
Părinte?
Ai pomenit de "vânătoarea de miracole".
Ăsta e...
- E un rol pe care l-ai căutat? - Nu.
Doamne, nu!
Sunt unul dintre puținii oameni pe care Biserica se bizuie
ca să cerceteze
problemele mai neobișnuite.
Deci îl știi pe episcopul Forne?
- De unde... - M-a ajutat când eram mai mică.
Am avut viziuni când eram mică.
Tata credea că sunt instabilă mintal.
Sau mai rău, o mincinoasă.
Dar vestea despre viziunile mele a ajuns la Biserică.
La cardinalul Conroy, mai exact.
Și l-a trimis pe episcopul Forne să se întâlnească cu mine.
Ce viziuni aveai?
Erau multe.
Nu se repetau niciodată.
Dar, după ce se termina una,
același gând îmi rămânea în minte.
Care anume?
"Maria arată drumul."
Ce e, părinte?
Mă gândeam la un incident similar din Franța. Din timpul războiului.
Am fost repartizat acolo. Lângă Lyon.
Mi s-a spus să anchetez un băiat cu viziuni.
Dar, spre deosebire de tine,
după ce consider că a fost o evaluare atentă,
am decis că era posedat
și am urmat procedura conform legilor Bisericii.
Doamne! Daniel.
Ce ți-au făcut?
A avut succes?
Biserica așa a crezut.
Au crezut că răul a fost alungat.
Dar nu și tu.
Mare Arhanghel al Domnului,
Mihail, voievod al puterilor cerești...
Ajută-mă, părinte!
Vino în ajutorul lui Daniel, pe care Domnul l-a făcut după asemănarea Lui.
- Priviți Crucea Domnului! - De ce nu mă ajuți?
Voi, forțe ostile!
Daniel a suferit răni grave în timpul exorcizării.
Răni după care nu și-a revenit.
Daniel, îmi pare atât de rău!
A murit după câteva zile.
Mă întreb deseori dacă n-am fost prea nerăbdător în hotărârea mea.
E o enigmă.
Părinte.
Daniel?
Stai! Nu! Ajutor!
Ajutor! Nu!
AICI ODIHNEȘTE PĂRINTELE ANTHONY BURKE
Ajutor!
Mă aude cineva?
Ajutor! Soră Irene!
Părinte!
Părinte?
Părinte!
Ajutor!
Ajută-mă!
- Părinte? - Soră?
Soră Irene!
Părinte, te aud!
Sunt aici!
Slavă Domnului! Mulțumesc.
Grăbește-te!
Stai!
Mulțumesc, soră.
Cum ai ajuns acolo? Mormântul era acoperit.
E o prezență malefică puternică în locul ăsta.
Poate cărțile alea ne vor ajuta să găsim răspunsul.
E mai mult. Cum e posibil?
Altă enigmă.
Maică Stareță!
Cum am cerut, am venit să vorbim cu călugărițele.
Se pare că asta e singura invitație pe care o s-o primim.
Mă duc s-o găsesc pe Maica Stareță.
Ia ăsta.
Vezi ce poți afla despre el.
Era clar important pentru decedată.
Soră. Ai grijă, te rog.
Bine, părinte.
Bună ziua!
Așteaptă!
Soră?
Soră!
Nu trebuie să ne oprim din rugăciune nici măcar o secundă.
Mănăstirea asta a ținut o adorație perpetuă timp de secole.
Surorile se roagă pe rând ca să mențină veghea constantă.
Îmi pare tare rău că am deranjat-o.
Sora Ruth a suportat mai multe decât furișarea cuiva lângă ea.
Eu sunt sora Oana. Ni s-a spus că veniți.
Te rog, urmează-mă.
URSUL BRUN
Ce e?
Încă un rând. I-am spus lui Luca, e din partea casei.
- De ce a acoperit oglinda? - E o tradiție când moare cineva.
Oglinda se acoperă, ca mortul să nu-și vadă reflexia
și să devină fantomă.
A murit cineva?
N-ai auzit? Fata lui Luca s-a sinucis.
Nu pot să cred. Era doar o copilă.
Avea 12 ani. S-a spânzurat în șopron.
S-a spânzurat? De ce?
De ce s-a făcut praf recolta lui Adi Constantin?
De ce a orbit micul Ștefan?
E locul ăla. Mănăstirea.
Răul de e acolo se răspândește și ne otrăvește.
Și cuplul pe care l-ai dus acolo ieri.
- Cine erau? - Un preot și o călugăriță.
Sunt încă acolo?
Da. Îi iau mâine.
- Ai găsit recent un cadavru acolo, nu? - Da, Grigore.
Ei bine, cred că o să mai descoperi două.
A plăsmuit din pământ toate animalele câmpului
și toate păsările cerului.
Și orice nume pe care avea să-l dea omul demonului, acela era numele lui.
Valac.
Pângăritorul.
Profanatorul.
Marchizul Șerpilor.
Soră!
Soră Irene!
Moartea surorii Victoria a fost o tragedie teribilă pentru mănăstire,
dar îi simțim încă prezența.
Era cea mai devotată dintre noi toate.
Scuză-mă, soră.
Sora Vic...
Iartă-ne, ne apărăm foarte tare intimitatea.
Unele surori ar prefera să nu vorbesc deloc cu tine.
Apreciem că ești dispusă să o faci.
Soră Oana, îmi poți spune despre istoria acestei mănăstiri?
A fost construită de un duce în Evul Mediu.
Ducele de Sfânta Carta.
A scris nenumărate texte despre vrăjitorie și ritualuri,
cu care să invoci forțele iadului.
Iadul l-a folosit ca să deschidă o poartă, ca un rău de nedescris
să umble printre noi.
Dar Biserica a dat năvală în castel.
Au sigilat poarta folosind o relicvă antică,
ce conținea sângele lui Iisus Hristos.
Biserica a revendicat castelul, și rugăciunea noastră perpetuă a început,
ca să asigure mănăstirea și să izoleze răul.
Timp de secole, a funcționat și răul a fost ținut la distanță,
până bombele războiului au zguduit mănăstirea
și răul a găsit alt mod de a deschide poarta.
Soră Oana, aseară, în capelă,
am văzut o călugăriță.
Era... Numai sfântă nu părea.
O vezi și tu?
Am văzut-o umblând pe holuri noaptea.
Toate am văzut-o.
Arată ca noi, dar nu e una dintre noi.
E ceva nesfânt.
Ia forme diferite ca să ne înșele și să ne vâneze slăbiciunile.
Apare ca o călugăriță, ca să se ascundă printre surori,
până ne poate corupe pe toate.
Mă tem că prezența ei înseamnă că portalul e deschis din nou.
A făcut-o pe sora Victoria să comită păcatul suprem.
Soră Oana...
Sora Ruth aproape a terminat cu rugăciunile ei.
- E timpul să le spui pe ale tale. - Da, soră.
Nu ți-ai spus încă jurămintele?
- Nu. - Atunci locul ăsta nu e pentru tine.
- Trebuie să pleci imediat. - Nu poate.
Porțile s-au închis. Trebuie să aștepți să se deschidă din nou.
- Când se deschid? - În zori. Trebuie să rămâi la noapte.
Soră Irene.
Noapte bună, soră!
Soră, așteaptă!
Da?
Sora Victoria avea ăsta la ea când a murit.
Ai idee pentru ce e?
Nu.
Acum trebuie să mă rog.
Unde ești?
N-o să găsești altă intrare, părinte.
Maică Stareță?
Ce anume te îngrijorează?
Mă tem că e ceva foarte în neregulă cu locul ăsta, Maică Stareță.
Ca multe locuri din lumea asta, mănăstirea are o istorie bogată.
Nu toată bună, dar ne căim.
Călugărița aia... Am găsit-o strângând cheia în mâinile ei.
Ce deschide, Maică Stareță?
E prea târziu, părinte.
Sora Irene e pierdută.
Maică Stareță?
Soră Irene.
Maria arată drumul.
Cine ești?
Domnul să te salveze!
Soră, vino, te rog!
Soră Oana?
Doamne!
Liniște!
Răul devine mai puternic.
Ia-ți lucrurile și vino în capelă, soră.
Numai rugăciunea ne va trece de noapte.
Du-te! Pleacă!
Acum!
Bună ziua!
Soră Oana?
De cât timp sunt mort, părinte?
De cât timp?
Daniel?
Îmi pare rău.
De ce nu mă ajuți?
Trebuie să ne rugăm. Acum.
Și, orice s-ar întâmpla, orice ai vedea sau auzi,
privește în față și nu te opri din rugăciune.
LIVRĂRI
Pe ușa aia intră călugărițele să ia proviziile.
Ca să nu iasă din castel.
Nu!
Maică Sfântă!
Franțuzule!
M-am gândit că ai avea nevoie de ajutor.
Mulțumesc.
Dar, te rog, data viitoare folosește pușca.
O păstrez pentru urgențe, părinte.
Soră!
Soră Irene!
Părintele Burke...
E părintele Burke. El ne va ajuta.
Soră!
Soră Irene!
- Slavă Domnului, părinte! - Ești bine, soră?
Franțuzule?
Ce s-a întâmplat?
Ne-am rugat, toate, împreună.
Adorația perpetuă e singurul lucru care a ținut răul în frâu.
Cine s-a rugat?
Noi, toate. Celelalte călugărițe.
Erau aici.
Se rugau când am fost atacate.
- Au încercat să mă avertizeze. - Viziuni.
Mi s-au părut atât de reale!
N-a mai rămas nimeni.
Avem răspunsul, părinte.
De parcă ar fi existat dubii înainte, locul ăsta nu mai e sfânt.
Tatăl nostru...
Părinte, ce facem?
Adu-mi geanta, soră! Dă-mi crucea!
Pune niște apă sfințită pe ea. Aici, repede!
Te rog, părinte, grăbește-te!
Ține-o jos, acoperă-i fața!
Alung demonul din tine, în numele lui Dumnezeu, Tatăl Atotputernic!
Și puterea sfântului spirit,
cer asta în numele Tatălui nostru, Iisus Hristos,
care vine să judece atât viii, cât și morții,
și lumea de foc!
Asta mi s-a părut a fi o urgență.
Am venit prea târziu.
Răul e liber.
Nu.
Ca demonul să intre în lumea noastră, trebuie să posede un suflet uman.
Sora Victoria o fi fost ultima călugăriță din mănăstirea asta.
- Știi ce trebuie să faci. - Nu pot.
Atunci nici Dumnezeu...
N-a fost sinucidere.
A fost un sacrificiu.
Ca răul să nu-i ia sufletul.
N-am înțeles niciun cuvânt din ce ai spus, dar...
Se pare că investigația s-a terminat, așa că hai să plecăm de aici!
Nu putem pleca.
Haide! De ce nu?
Trebuie să sigilăm poarta, ca să izolăm răul.
Poarta e în catacombe.
Dar n-o putem închide fără relicvă. Sângele lui Hristos.
"Hristos". Iisus Hristos?
Ți-au spus surorile unde e?
Maica Stareță a fost găsită moartă în tunelul spre catacombe.
Cred că știu unde e tunelul.
Bine. Acolo vom căuta mai întâi.
Dar, părinte, înainte de asta,
aș vrea să spun jurămintele.
Ești sigură?
Viziunile mele.
Știu acum că sunt un miracol de la Dumnezeu.
Și sunt gata să-mi dedic viața Lui.
Asta, soră, e o faptă nobilă.
E păcat, dar...
Prin autoritatea învestită în mine și în numele Bisericii,
primesc jurămintele pe care le-ai făcut.
Te dau din suflet lui Dumnezeu,
ca darul ființei tale să fie unul cu sacrificiul eucaristului.
Și să poată fi perfecționat.
Fie ca dragostea lui Dumnezeu să vă unească pentru totdeauna.
Nu e nimic aici.
Trebuie să fie.
Mi-au spus că această cheie descuie o ușă spre relicvă.
Ar putea fi oriunde în castel.
E aici. Nu vezi, soră?
Ce?
Maria arată drumul.
Sângele lui Hristos.
Doamne Sfinte!
Cel mai sfânt.
Numai o adevărată mireasă a lui Hristos poate mânui ceva atât de sacru!
Stați!
Ce e?
N-ar trebui să spunem o rugăciune sau ceva?
E o vreme pentru rugăciuni și o vreme pentru acțiune, fiule.
Acum e timpul să acționăm.
Mi se pare și un moment pentru rugăciune, părinte.
"Finit hic, Deo." Dumnezeu se termină aici.
Trebuie să căutăm peste tot, să găsim poarta.
Soră Irene...
E cineva?
Soră Irene!
Soră!
Irene!
Doamne Iisuse, în numele Tău sfânt,
leg toate spiritele rele de acest foc!
Protejează-ne de rău cu lumina Ta sfântă!
Franțuzule. Ajută-mă.
Desigur.
Nu!
Ai eșuat.
Așa cum ai dezamăgit pe toată lumea din viața ta.
Mâine, satul își va pierde prostul.
Ar fi trebuit să fugi când ai avut șansa, francezule!
Sunt francez canadian.
Fugi!
Franțuzule!
Nu!
Soră!
Soră Irene!
În numele Tatălui, al Fiului și-al Sfântului Duh.
Nu!
Haide!
Bine.
Sper să nu te superi. Se numește "sărutul vieții".
Doar se numește așa. E doar, nu e chiar...
Franțuzule, cum te cheamă, de fapt?
Maurice.
Îți mulțumesc că mi-ai salvat viața, Maurice.
Cu plăcere.
Ar trebui să plecăm.
În mâinile Tale, Doamne, trimitem pe roabele Tale.
Călugărițele de la Sfânta Carta.
Te-au slujit în viața asta cu tărie și credință.
Izbăvește-le acum de tot răul.
Și lasă-le să trăiască cu Tine, binecuvântate, pentru totdeauna.
Amin.
Am crezut că locul ăsta nu mai e sfânt.
Este acum.
Mai rămâi în Biertan?
Cred că mi-a ajuns România. Tata cultiva roșii.
Poate o să încerc asta o vreme.
Sună cam plictisitor pentru un călător prin lume ca tine.
Așa sper să fie.
DUPĂ 20 DE ANI
Un exorcism poate fi foarte periculos.
Nu doar pentru victimă, ci pentru toată lumea din încăpere.
De pildă, Maurice Theriault. Prietenii îi spuneau Franțuzul.
Era un fermier francez canadian.
Avea doar trei clase.
Totuși, după ce a fost posedat,
vorbea cea mai bună latină pe care am auzit-o.
Și așa, o cruce răsturnată a început să-i apară din corp.
Ceea ce mă aduce la cele trei faze ale activității demonice.
Infestare, asuprire și posedare.
Subtitrarea: Andrea Puticiu
SupRip: Raduk74 Subs.ro Team @ www.subs.ro