- Ursäkta, men ni glömde er... - Min väska!
Det är inte bara en väska.
Det är en Ravenzo.
- Det är en vacker väska. - Bravo!
God kväll. Jag heter Sandro Ravenzo.
Välkomna till lanseringen av vår nya Ravenzo-väska.
Namnet har överlevt den stora depressionen, två världskrig, 2008 -
- och ett giftemål till en amerikan.
- Min mor Francesca. - Underbart.
Det vore så klart försumligt att inte tacka min syster Giulia.
- Bravo! - Tjusigt.
Tack för att ni kom, och tänk på att om ni rör den så köper ni den. Okej?
- Snyggt jobbat! - Bravo!
- Ja, självfallet. - Vi ses sen.
Du är så vacker.
- Lägg band på dig. - Vad menar du?
- Skäm inte ut mig i kväll. - Och var har du varit på kvällarna?
Ge mig parkeringsbiljetten.
- Sandro, spring efter henne. - Fiona. Fiona, vänta.
- Fiona. - Hur kan du hylla den fula familjen?
- Vad är det du säger? - Spelar det nån roll?
Jag beklagar, men det finns inga huvuden i Cynthias garderob.
Tavlor. Skulpturer. Inga familjefoton.
Inga tecken på ett liv utanför det här. Vad tror du?
- Hon har blivit bränd av kolleger. - Kom igen. Cynthia är undflyende.
- Nej. - Hon går alltid hem tidigt.
Jag känner henne knappt efter åtta månader. Hon döljer nåt.
Jag vill inte vara med i vem-är-Cynthia-vadslagningen.
Okej, hörni. Nu äter vi.
Esabèche-snapper, lammlägg, krispiga schalottenlökar -
- och palsternacka i smörsås som Eric la sista handen vid.
- Jag vispade bara. - Jag kan inte laga nåt sånt här.
- Det var väl komplimang? - Hur lärde du dig det här?
- Jag har snappat upp saker. - Vilken förändring att flytta hem.
- Hur menar du? - Att ha släkten så nära igen, alltså.
Mina föräldrar var invandrare och dog när jag var liten. Det är bara jag.
- Bara du. - Jag vill utbringa en skål.
- Nej. Mitt hem, min skål. - Jag tänkte skåla för...
Det är ingen förhandling, Beaumont. Knip igen. - Okej, upp med glasen.
Okej. Skål för att äntligen laga mat till ni härliga människor.
När man lever ensam så länge som jag glömmer man hur fint det här är.
- Hur fint vad är? - Familj.
- För CriRes. - För CriRes. För familjen.
- Välkommen. - Tack.
Fiona, jag har lämnat 25 meddelanden. Kan du snälla, snälla...
...svara? Snälla?
Stanna! Stanna bilen!
Fiona! Fiona!
Vi har din fru. Vänta på vårt samtal. Ringer du polisen dör hon.
Du gör bäst i att inte köra med oss. Vi godtar inga lögner.
Det gör ingen. Jag heter Eric Beaumont och ska förhandla med er.
Först och främst behöver jag bevis på att Fiona Ravenzo är vid liv.
Men Gud! Ge tillbaka min fru! Odjur!
- Oliver? - Jag ska döda er!
Ni spelar i deras händer om ni blir arg. Vi räddar henne, men var lugn.
Tack. Det underlättar att veta att hon lever och mår rätt bra.
Slutsnackat. Hur mycket är hon värd för er?
Vi erbjuder er en ansenlig summa. Den blir tillgänglig...
- En miljon. Tre timmar. - ...väldigt snart.
- Vi har 250 000 euro. - Ravenzofamiljen är förmögen.
- Erbjuder ni mig småpotatis? - Nej.
Jag kanske borde skjuta henne nu, bara tömma pistolen i huvudet.
Han är känslomässigt instabil.
En betapersonlighet. Svarar på en alfa.
250 000 är vad jag erbjöd.
Om du vill förhandla så förhandlar vi.
Men hotar du mig igen får du inte en cent.
- Vi vill ha ett seriöst erbjudande. - Det tar tid...
...men jag kanske kan få ihop en halv miljon.
Vi ringer upp igen.
Zara, vad har du?
Bromsspåren tyder på att Fiona körde snabbt. Tänk att nån överlevde.
- Hon hade ett sår i huvudet. - Okej, jag skyndar på.
Zara, det är olagligt att förhandla i Italien, så om polisen...
Då hittar jag på nåt och sticker. Jag ringer igen när jag har nåt.
- Störde inte krocken nån annan? - En riskabel kidnappningstaktik.
- Hon kunde ha dött. - Och de ville inte ha en viss summa.
- Vad innebär det? - De tar det som det kommer.
- De tänkte nog inte kidnappa henne. - De hittade en bil som hade krockat.
- Med en rik kvinna inuti. - Men samtalet, då?
Att han kom med hot antydde att han var osäker.
- Lyder han en viktig person? - Eller så vet han inte vad han gör.
Ja.
- Hej, Zara. - Jag hittade djupa däckspår.
Inte från bilen utan bakom en kulle. De kan vara från en lastbil.
De parkerade nog här och väntade på Fiona.
- Då planerade de alltså nåt. - Hon har girat för att undvika dem.
- Då tog de henne. - Lappen var där Sandro sa...
...men han sa inte att den var skriven på en fortkörningsbot.
- Det låter inte planerat. - Passagerarbältet har skurits av.
Om hon hade suttit där hon skulle hade hon dött.
- Hon lever för att hon körde. - Så den som tog Fiona...
...trodde att hon skulle sitta i passagerarsätet.
När de hittade henne vid liv, listade ut vem hon var -
- så skrev de på det enda papper de hade och tog henne istället.
- Istället för vad? - Att döda henne.
Det här var lejda mördare.
Madam. Madam, ursäkta? Kan ni vara snäll att komma hit?
- Ursäkta. Pratar ni engelska? - Vad gör ni här?
Jag körde förbi och såg bilen. Jag ville kolla att ingen satt i den.
- Gjorde det där? - Nej.
- Hoppas ni inte rörde vid den. - Oroa er inte.
- Jag var polis som ni. I New York. - En snut? "NYPD Blue".
Nåt sånt, ja.
- Säkert att ni bara körde förbi? - Får jag åka vidare?
- För tillfället. - Tack.
Det tycks, mr Ravenzo, som om nån har lejt folk för att mörda er fru.
- Va? - Man hade klippt av passagerarbältet.
- Nån försökte döda henne. - Varför tog de henne i så fall?
De visste inte vem måltavlan var.
När de insåg de försökte de göra sig en hacka. De tog tillfället i akt.
- Kommer er syster? - Jag ringde, sms: ade. Giulia är...
Min dotter är ett riktigt A-barn.
Man kan inte få henne att sluta göra det hon älskar. Hon älskar jobbet.
- Ända sen hon var liten var hon... - En hjärtlös subba.
Sandro är marknadsföringschef, Giulia är driftschef.
- Är ni VD? - Jag har tagit ett kliv tillbaka.
- Det är Giulias företag nu. - Mr Ravenzo, jag måste fråga.
- Vem vill se er fru död? - Jag har ingen aning.
Fiona är omtyckt. En filantrop.
Hon var mer med arbetarna än med eliten.
- Det är orimligt att döda henne. - Vem är Roberto Ferrucci?
- Varför frågar du det? - Jag hittade ett besöksförbud.
- Av Fiona mot Roberto Ferrucci. - Han var vår förra designer.
- En hetsporre, men ingen mördare. - Besöksförbud är svåra att få.
Nån tyckte att hotet var verkligt. Och det gjorde en domare också.
Roberto blev kär i Fiona, förföljde henne och betedde sig olämpligt.
Efter flera varningar gav jag honom sparken.
Han kom med hot. Därav besöksförbudet.
Verkade inte Sandro nervös när vi tog upp hans gamla vän?
Hitta honom. Är han inblandad kan vi ha nåt att sätta mot kidnapparna.
Leta upp Fionas livförsäkring. Se vem som får pengar om hon dör.
Okej. Och förresten dök det upp en polis vid olycksplatsen.
- De dyker nog upp här snart. - Då får vi prata ihop oss.
Min mamma gör likadant när hon är orolig.
Mycket har hänt mig. Jag blev änka som ung. Det här är bara en sak till.
Francesca, polisen har hittat Sandros bil. De kommer ställa frågor.
De får inga svar från mig.
Är det här din pappa?
Det här är mannen som gav oss allt det här, min farfar.
Vi var garvare på den tiden. Fattiga som kyrkråttor.
De fina familjerna i Florens lät aldrig min pappa glömma det.
Ni måste förstå att vårt namn var allt vi hade.
Pappa svor på att aldrig ge upp det, ens när jag gifte mig.
Ett namn betyder mycket. Mina barn har ännu inte insett det.
- Hej. - Lorenzo.
- Min pojke. - Sandros tredje krock på två månader.
Som han behandlar dig! Jag är polis. Det är svårt att ignorera.
- Det här är sista gången. - Det är alltid sista gången.
Kom. Kom. Slå er ner.
- Och ni är...? - Eric Beaumont. Jag är förhandlare.
Förhandlare?
Familjen Ravenzo har ett brådskande ärende. Vi flög hit.
- "Flög hit"? Är du en höjdare? - Bara en hjälpande hand.
Jag låter dig göra din grej.
- Mr Ferrucci, får vi ställa frågor? - Nej, jag ska på möte.
Jag tänker inte sabba min dag genom att prata om Ravenzo.
Nån försökte döda Fiona, och besöksförbudet gör er misstänkt.
- Va? - Vi vill veta var ni var i går kväll.
Nej, nej. Ta en titt på Sandro. Han och Fiona bråkar jämt.
Deras enda prioritet är att skydda namnet. Han stal en kvinna från mig.
- Va? "Stal"? - Ja. Fiona var min tjej först.
Sandro förförde henne. Det förvånar mig inte att han inte nämnde det.
Varför sa ni att han prioriterar att skydda namnet?
- Jag måste gå. Jag har pratat klart. - Hör här, Roberto.
Flytta på dig!
Ring oss om ditt blodtryck sjunker och du plötsligt kommer ihåg nåt.
- Har ni pengarna? - Vi har en halv miljon euro...
- En halv miljon räcker inte. - Det gjorde det förut.
Hon är värd mer. Om ni inte har ett bättre erbjudande lägger jag på.
- Ni måste ge oss mer tid. - Ingen mer tid.
Jag kan ge er en miljon euro.
Äntligen ett seriöst erbjudande. Stanna vid telefonen. Vi ringer.
- Stör det inte dig att ge dem mer? - Vi brukar erbjuda mindre.
- Han sa: "Om inte ni erbjuder mer". - Och?
- Den som anlitade dem är kvar. - De förhandlar med båda sidorna.
Det är ett budgivningskrig. Den som betalar mest först får Fiona.
Död eller levande.
- Sandro, var är din mamma? - Hon vilar. Stressen är för stor.
- Och din syster? - Hon bryr sig inte om Fiona.
- Hur mycket kan du få fram? - Vi erbjöd en miljon.
- De har fått ett bättre erbjudande. - Vem skulle ge över en miljon?
Jag vet inte, men vi ska vara beredda att bjuda.
- Hur mycket kan du få fram? - Jag pratar med banken.
Tack.
- Eric. - Vad hände med Roberto?
- Han ville inte prata, men sms: ade. - "Träffa mig här och hör sanningen."
Om ni inte gillar hur det ser ut går ni inte in. Vi riskerar inga liv.
- Hur går det med Fionas försäkring? - Jag väntar på ett samtal.
Hälsa på Giulia. Kolla varför hon inte har varit med familjen.
- Det är ingen vanlig familjefejd. - Du, då?
Det är dags att berätta för polisen.
Det är därför de är så dyra. De tillverkas för hand av konstnärer.
Det är kännetecknet för äkta italiensk kvalitet.
De är ljuvliga.
Förlåt för att jag inte har kommit. Det måste vara hemskt för Sandro.
Vi har lagt allt i den här väskan, och nån måste jobba.
Det här kunde inte ha hänt mer olägligt.
Missta inte min hängivenhet mot vårt arv som brist på oro.
- Vad ska jag missta den för? - Mamma och Sandro är i styrelsen.
De har fina titlar, men om de fick styra skulle företaget förintas.
- Jag har fullt upp. Är det ett brott? - Nej, men det ser inte så bra ut.
- Man kan ju tro att... - Sandro och Fiona har grälat.
För en vecka sen jobbade jag över och gick ut för att äta.
Jag såg Fiona och hennes ex Roberto sitta och viska nära varandra.
Hur många kvinnor som helst drömde om att gifta sig med min bror.
- Men inte Fiona. Hon föraktade oss. - Vad är det ni antyder?
Jag tror att Fiona har konspirerat med Roberto.
Men om hon var olycklig kunde hon ha stuckit. Varför ta risken?
Våra pengar finns i en stiftelse. Hon skulle inte få nånting.
Alla vill ha vad vi har. Varför skulle hon vara annorlunda?
Vad sysslar du med?
Är du säker på att Roberto ville träffas här?
Ja. Här är det. - Roberto? Hallå?
Tror han att det här är en bra dejt så fattar jag varför Fiona drog.
Det här var en Ravenzo-fabrik. Den brann ner för en månad sen.
- Det hotade lanseringen av väskan. - Det luktar anlagd brand.
En eldsvåda gör väskan mer exklusiv och dyrare.
- Du vill verkligen ha en, va? - Jaså, det.
Jag såg en Ravenzo i en tidskrift när jag var åtta. Jag blev besatt.
Var är han?
- Cynthia... - Vad?
Det ser ut som en tjur eller en oxe eller...
- Lys här. - Det ser ut som ett offer.
- Okej. - Okej, vi sticker.
- En fredsgåva. - Det räcker inte.
En kidnappningsförhandlare.
- Jag var inte helt ärlig förut. - Det menar du inte.
- Fiona har kidnappats. - Fiona är en bra kvinna.
- För bra för Sandro. - Du känner dem väl.
- Alla i Italien gör det. - Du och Francesca står varandra nära.
Hon verkade vara som en mamma.
Släkten Ravenzo tog hand om min familj efter kriget.
De gav mina farföräldrar arbete och bostad.
När mina föräldrar dog uppfostrade Francesca mig med sina egna barn.
Kvinnan är ett helgon.
Men jag fanns på Röda brigadernas tid.
Jag såg dem utpressa de förmögna och hålla vår regering gisslan.
Det fanns fog för att förbjuda såna här förhandlingar.
Men du har sett min webbsida. Du vet vad jag kan göra.
Vi kan hålla det borta från pressen. Ingen vet utom familjen och du.
Om jag hypotetiskt sett skulle se genom fingrarna...
- Vad ska jag titta på istället? - Undersökningen av Sandros bil.
Fingeravtryck, dna, allt. Ett lönnmord blev en auktion.
Om vi förlorar kan att identifiera kidnapparna vara enda lösningen.
- Jag ringer dig när det är klart. - Tack.
Mr Beaumont?
Om du på nåt sätt utnyttjar Francesca Ravenzo -
- så är att gripas för förhandlingarna ditt minsta problem.
Hej. Hur mycket fick du?
Inget. Miljonen jag fick länsade vår stiftelse. Det finns inget mer.
- Men inte kan väl Ravenzo-imperiet... - Tror du vi är gjorda av pengar?
Är det så? Den nya väskan, utgifter, leveranser... Du anar inte.
Lyxvaror för en förmögenhet. Bara namnet kan gå för en halv miljard.
Vad händer, Sandro? Var är pengarna?
Jag förlorade dem. Jag spelade bort dem.
Jag trodde jag kunde vinna tillbaka dem, men jag förlorade mer och mer.
Ingen bank vill ta i mig med tång nu.
Du tror det var jag. Du tror jag gjorde det här mot min fru.
- Jag älskar Fiona. - Jag måste svara.
- Oliver. - Roberto kom inte, så vi gick in.
- Och? - Han är död.
- Självmord. - Eller mord som ser så ut.
- Polisen är på väg. - Kom hit när ni är klara.
- Vad är det som händer? - Hittade du livförsäkringen?
- Ja. Tio miljoner euro. - Vem får pengarna?
Ravenzosläktens stiftelse.
KLOCKAN 16.28
Giulia är här. Hon är på kontoret och jobbar.
- Francesca och Sandro är i köket. - Tror vi att nån av dem gjorde det?
Hennes försäkring ger tio miljoner till familjens stiftelse.
- Vi ligger i budkrig med oss själva. - Ja, det ser så ut.
- Vilken Ravenzo ligger bakom det? - Francesca riskerar inte sonens liv.
Jag tippar på Giulia. Det här är första gången hon kommer hem.
Om fabriksbranden var anlagd så måste Roberto ha vetat det.
- Tänk om Fiona också visste det? - Giulia har ett foto på dem.
Hon trodde de hade en affär, men tänk om han berättade saker?
Giulia lejer nån för att mörda Fiona så hon inte berättar om branden.
Vad är de här människorna kapabla till?
- Vet vi att det inte var självmord? - Nej.
Tar han livet av sig när han är på vippen att avslöja branden?
Det är för mycket av en slump.
Om vi ska anklaga folk vill jag gärna vara säker.
Försök få tag på den rättstekniska rapporten från polisen du träffade.
- Och Marmoldo, då? - Han vill inte att jag rör Francesca.
Om han får veta att vi misstänker familjen får vi inte se rapporten.
Det är vår enda chans om vi förlorar budkriget.
- Jag hör av mig. - Tack.
- Den döda oxen, då? - Jag träffar mannen som köpte den.
Berätta om det har nåt att göra med Giulia Ravenzo.
Det blir intressant att se hur hon beter sig under nästa samtal.
- En kvinnas liv står på spel. - Jag kan inte prata. Jag jobbar.
- Du köpte oxen. Jag har fakturan. - Jag vill inte ha problem.
- Berätta bara varför du dödade oxen. - Jag har inga papper.
- Min familj är beroende av mig. - Kvinnans liv står på spel.
- Visst känner du Fiona? - Hon är snäll. Inte som de andra.
Nån försöker döda henne. Berätta vad du vet. Det kan rädda henne.
Tiden är ute. Hur mycket kan ni ge oss?
- Vi har inget mer. - Då är det över.
Varför då? Fick ni ett bättre bud från den som lejde er att döda Fiona?
- Vad är beloppet? - 1,25 miljoner euro.
- Hur hinner ni spendera innan ni dör? - Jag tänker inte på sånt.
Jag tänker bara på att få betalt.
- Han menar allvar. Han dödar Fiona. - Vi har inget att erbjuda.
Eller har vi det?
- Giulia, hjälp mig. Snälla! - Ska jag hjälpa dig?
- Ja. - Som du har hjälpt företaget?
- Det var inte Fionas fel. - Titta. Titta på det här.
- Vet du att hon inte låg bakom det? - Hur understår du dig?
Kommer du låta henne dö? Jag ställde till det.
Men straffa inte Fiona för mina misstag.
- Jag måste ge dem ett svar. - Jag gör vad som helst.
Okej. Jag skaffar fram pengarna.
Bjud 1,5 miljoner euro, och inte en cent mer.
Jag har 1,5 miljoner euro. Ni får inget bättre bud.
Vi godtar det.
Det ligger en mobil under en vit sten 100 meter bort.
Kör norrut med pengarna, så får ni ytterligare instruktioner.
- Har du hört nåt? - Jag är med Elisa.
Det finns inga fingeravtryck, inget dna och inga spår.
- Nämns det där med bilbältet? - Vänta.
- Nej. Det nämns inte heller. - Jo, jag skrev rapporten själv.
- Det är inte den. Den är falsk. - Vem har förfalskat rapporten?
Stationsinspektör Marmoldo.
Mr Beaumont. Jag insisterar på att ta över.
- Jag förstår inte. - Det är inte idealiskt.
- Det vore bättre för min karriär. - Den ligger redan risigt till.
- Ursäkta? - Det har varit rakt framför näsan.
Det var inte Giulia. Jag vet vad du och Francesca sysslar med.
- Jag vet inte vad du insinuerar. - Du var inte som en son för henne.
Du är en vakthund. Hon riskerar inte egna barn för att döda Roberto.
Eller Fiona, eller för att starta branden.
Jag ska hämta Fiona Ravenzo och ta hem henne.
Om jag vore du skulle jag inte vara kvar när jag återvänder.
Varsågod. Det är mobilen kidnapparna lämnade åt oss.
- Vad händer? Var är pengarna? - Lorenzo har dem.
Om vi inte kan ta över kontrollen så dödar han Fiona och kidnapparna.
Inga lösa trådar.
- Vet du säkert att det är dem? - Lorenzo riskerar mycket för henne.
Han var en nolla som blev en del av en landets största dynastier.
En känsla av skuld kan vara en stark motivation.
Lorenzo kanske skulle göra allt för Francesca.
Nguni-migranten som köpte oxen berättade saker för mig.
Familjen Ravenzo brände mycket mer än väskor.
- Har du hört nåt? - Om mordkomplotten?
- Ursäkta? - Du brände ner fabriken.
Du ville ha ihjäl Fiona, fick Lorenzo att mörda Roberto och nu Fiona.
- Vad är det du säger? - När du såg Roberto och Fiona...
...så berättade han om branden för försäkringens skull.
- Fiona konfronterade dig. - Varför skulle min mamma...
Jag pratade med Gogo. Två migrantarbetare dog i eldsvådan.
- De var hans kusiner. - Han offrade en oxe i fabriken.
- En Nguni-tradition. - Du sa det själv, Sandro.
Fiona tillbringade mer tid med arbetarna än modeeliten.
Du visste att hon aldrig skulle hålla tyst.
Problemet var att hon tog Sandros bil till lanseringen och körde hem själv.
Hon dog inte i krocken som du hade planerat.
- Mamma, är det här sant? - Håll tyst!
Mr Beaumont, jag vet inte vad ni pratar om -
- men om Lorenzo är ett ruttet äpple -
- har tiden redan runnit ut.
Om inte Zara kan spåra honom via mobilen jag la bland pengarna.
- Vi är två minuter bakom honom. - Tack och lov!
- Berätta när ni hinner ikapp. - Uppfattat.
Zara, prata med mig.
Förlåt, jag... Det ser ut som om Lorenzo inte ville bli förföljd.
Han har alltid varit en smart pojke. Smartare än de flesta.
Varför flyttade du inte på migranterna som vi sa?
- De kunde ha sagt nåt. - De utgjorde inget hot mot dig.
De vistades i landet illegalt.
Du såg dem inte som människor utan som en acceptabel förlust.
Du styr över Lorenzo. Det är bara du som kan hejda honom, så gör det.
- Vad? - Nej.
Släpp pengarna.
- Det är lugnt. - Var är hon?
Hon är inne i huset.
Vad tusan är det här?
Mamma. Var jag en acceptabel förlust?
- Jag skulle ju ha kört bilen. - Vi planerade det så du skulle leva.
Var tacksam, för du har inte gjort nåt annat än ta, ta och ta.
Det var dags att ge igen.
Vi har alltid försökt blidka dig, men du föredrar trädgårdsmästarens son.
Lorenzo är lojal. Han inser vårt namns värde. Ni värdesätter inget.
Fiona ville härifrån. Hon bönade och bad om det. Bönade och bad!
Hon hade förstört allt som släkten har byggt upp på över hundra år.
Vi överlevde Mussolini, kommunisterna och Berlusconi, men jag ska se på -
- när en amerikansk slyna du släppte in förgör allt?
Min far lämnade sitt namn och sitt företag till mig.
- Du kan fortfarande rädda namnet. - Ingen får veta att Giulia visste.
- Hon hörde att migranterna var borta. - Vi behöver inte berätta.
Avstyr det. Du hinner.
Fiona, jag är här!
Nu tar vi hem dig.
Om namnet Ravenzo är allt du bryr dig om ska du hejda Lorenzo.
Han lyssnar bara på dig.
Gör det. Annars kommer jag förvandla företaget till aska.
Roberto sa att du startade branden som dödade migranterna!
Om du dödar Sandros fru blir det som om Ravenzo aldrig fanns.
Ta telefonen och ring Lorenzo. Nu.
Nej, nej, nej. Snälla!
- Francesca? - Släpp Fiona!
- Vad pratar du om? - Mina barn har vänt sig mot mig.
Det är tacken för att jag är snäll mot dem. Släpp henne.
Det gör bara saker värre om du dödar henne nu.
- Vad händer med dig? - Jag hamnar i fängelse och dör där.
- Förlåt. Förlåt för att jag svek dig. - Det är ingen fara, Lorenzo.
Det är jag som har svikit min far -
- genom att lita på nån av er!
- Förlåt att jag inte berättade. - Du behöver inte be om ursäkt.
Du oroade dig för att jag inte skulle göra nåt. Du hade nog rätt.
Jag skaffar hjälp. Jag är klar med spriten och spelandet.
Jag vill börja om från början.
Lorenzo är i polisförvar.
Allt Francesca försökte skydda förstörde hon.
Det är en missuppfattning att vi begraver våra hemligheter när vi dör.
De begraver oss medan vi lever.
Tack.
Du, Cynthia...
- Jag vill be om ursäkt. - För vad?
För att jag var skeptiskt. Vi har alltid varit en familj som du sa -
- och när du inte verkade vilja vara med blev jag misstänksam.
Jag vill vara ärlig. CriRes är det viktigaste, och du är en del av det.
Tack, Oliver.
- Jag fick den här av Sandro. - Sällan.
Kalla det en olivkvist. Vad sägs?
Med tanke på vad vi vet om släkten Ravenzo vore en handskakning fin.
- Det lastar jag dig inte för. - Tack.
Grattis, syrran.
Jag trodde aldrig jag skulle dig igen.
Kolla på dig.
Vem mer vet att du är här?
Översättning: Emma Gustafsson BTI Studios