Jeg møtte ham i parken.
Jeg og Ethan går alltid gjennom parken på vei til skolen.
Det gir oss litt tid sammen, og jeg elsker den friske luften.
Hunden hans sa hei først,
så sa han hei.
Og jeg likte ham ganske umiddelbart.
Han var pen og smart.
Du så det på øynene.
Jeg beklaget for at jeg tok hunden hans, og han viste et utrolig smil.
Fra da av møtte vi på ham ofte,
så å si hver dag, stort sett med vilje.
En gang hadde han med en blomst han hadde plukket.
Den var pen, han var pen,
flørtingen var intens fra begge sider.
Vent. Dette har pågått hele morgenen.
Jeg snakket med ham fordi han ringte og jeg tok den.
Hvordan kunne jeg vite at det var ham?
-Dinah? -Det er dumt.
-Du er dum. -Dinah!
Vent. Alfies øving er klokken 12.30.
Det var sjefen min.
-Det var sjefen. -Legg på, Dinah.
Snakk med ham, han tror jeg er med Hank.
-Er det ikke Hank? -Frank.
Min andre kjæreste.
-Herregud. Hank. -Frank!
Frank, Dinah er på jobb, gi deg.
Fornøyd?
Det var ikke en mann, men sjefen min, Susie.
Hun er en kvinne.
Samtalen er over, Frank. Ha det.
Fortsett.
Ethan hadde fri fra skolen en dag.
Zelda passet barna, og jeg gikk til parken alene,
i håp om å møte ham. Det gjorde jeg.
Denne gangen snakket vi i en time.
Han fortalte om jobben, hobbyene, sin kjærlighet til franske filmer.
Jeg var sikker på det.
Han kom til å be meg ut,
og jeg gjorde alt jeg kunne for å oppmuntre ham.
Men han spurte aldri.
Jeg vurderte å be ham ut,
men jeg har ikke gjort det siden katastrofen
på Sadie Hawkins' Day.
Hva faen er Sadie Hawkins' Day?
Når jentene ber guttene med ut.
Jeg var klar for å be Jacob Fineman til den store dansen.
Jeg var så forelsket i ham.
Den dagen sto jeg utenfor tempelet med to RC Colaer
og han gikk mot meg i sin nye...
Vent, ikke begynn på en ny historie,
vi har ikke tid.
Greit.
I morges var jeg tilbake i parken,
uten Ethan.
Og der er han,
uten hunden sin.
Nå forteller han at han elsker kaffe,
og at det er et sted i nærheten som har byens beste espresso
og lurte på om jeg hadde lyst på.
Jeg sa: "Nå?"
Han sa: "Nå."
Han ledet an.
Men det var stengt.
De pusset opp eller noe.
Typisk min flaks.
Han sa at han hadde en bra espressomaskin hjemme
som han importerte helt fra Napoli, og det var rett rundt hjørnet.
Jøss. Jeg har aldri gjort dette,
men jeg tenkte: "Man lever bare én gang."
Og jeg hadde fint undertøy, så la gå.
Han ledet an.
Ting skjedde fort etter det.
Det var en stund siden, ikke siden Benjamin.
Jeg følte en slags katarsis,
spenningen ved spontanitet.
Jeg innså at jeg ikke hadde vært spontan nok i livet.
For mye stopp, ikke nok kjør.
Jeg innså at jeg likte denne følelsen
og ville fortsette å kjenne på denne følelsen. Men så...
Komplett kaos.
Herregud.
Tuller du med meg?
-Hva faen gjør du her? -Jeg?
Et dette et ludder fra stenografi?
Det er hun ikke.
Fyren er gift.
Han roper, hun roper,
hunden bjeffer, og jeg er fanget.
Jeg er kliss naken, og det er bare én utvei,
og klærne er ikke i nærheten.
Jeg tok det jeg fikk tak i, og løp.
Jeg hørte at de kranglet fra drosjen, det var heftig.
Lag en liste over alle du har ligget med,
ellers blir vi værende.
Og så?
Hva tror du?
Jeg vil ha tilbake kjolen min.
Mirakuløse Mrs. Maisel
Gå som om det er helt hverdagslig,
som om du er på vei til T-banen.
Jeg skulle trippe som en skolejente.
-Arch... -Jeg klarer det.
Halvannet kvartal unna.
-Jeg vet. -Spør etter Cheng,
den beste kassereren, snakker engelsk.
-Foretar alle innskuddene. -Du sa det.
Kan ikke ha kontanter,
og jeg mangler gode gjemmesteder.
Skrivebordet er åpenbart, alle ser i spritkassene,
rottene finner dem i bjelkene.
Må bore i gulvet og skjule det med et teppe.
Jeg har blitt moren min.
Gå inn. Jeg fikser dette.
Ok, takk.
-Ses i kveld. -Ses i kveld.
Du!
Det er fantastisk. Jeg tar 60 gram av det.
Den mest aromatiske blandingen.
Jeg vil se mer,
kanskje kjøpe noen sigarer til gutta på kontoret.
Jeg pakker det inn.
Vi har et fint utvalg...
God morgen. Har du en fin dag?
Ja, takk som spør.
Vil du ha flere fine dager?
Hva behager?
Jeg insisterer på å brødfø familien.
Når levebrødet mitt er truet, truer jeg tilbake.
Det er forståelig.
Det er en setning i Toraen.
"Kødd med meg og du dør."
Tenk på dette.
Ja, men nå skal jeg til en annen del av butikken.
Hyggelig å snakke med deg.
Denne har en fin form.
-Hei. -Hallo.
Har du et øyeblikk?
Jeg vil diskutere
Kirsten Giftekniv.
Ja, den har en ganske livlig historie.
De første knivene dateres tilbake til steinalderen.
De brukte flint for...
Jeg mente den slags din beinrangelkone driver med.
-Min... -Du er Abe Weissman, ikke sant?
Mannen til Rose,
far til Miriam,
bestefar til Ethan, Esther og Chaim?
Jeg har ikke noe å gjøre med det kona mi driver med.
Men du har innflytelse.
Du er mannen, er du ikke?
Jeg antar det.
Med mindre vi tar manndommen fra deg.
Hvem er dere?
Samme det,
bare be kona di om å slutte.
-Slutt. -Slutt nå.
Slutte? Klart det.
Kan dere svare på et spørsmål?
-Ja. -Er det flere av dere utenfor?
Bare oss.
-Sir? Tobakken. -Behold den!
-Har du bestilt? -Ja.
Hvorfor det?
Du er forsinket, og jeg må være hos Susie klokken 11.
Det er iskaldt. Og du er alltid sen.
Ikke i dag.
Jeg vil ikke ha dette, jeg vil ha egg.
Kjøp egg, da.
Kaste dette, som Henrik VIII?
Ja, men ikke halshugg meg.
Vil du prøve på nytt?
Nei. Det er bare...
-Alt skjærer seg. -Jeg vet det.
Burde aldri ha gitt vesken med penger til Archie.
Ikke hans feil.
Han holdt den som om den var takeaway fra Junior's. Amatør.
Skal jeg spørre Imogene om det var en innsidejobb?
-Budsjettet blir stramt. -Vi løser det.
Kan vi få eggerøre av tre egg og kaffe?
Skal bli.
Her, fra mamma og pappa.
Mulige halloweenkostymer til barna.
Damene på fabrikken laget dem.
Hva er det?
Bonnie og Clyde,
Romeo og Julie...
-Dette er par. -Og så?
Par som,
du vet.
Ikke antyd det, det er barna våre.
Tarzan og Jane? Vil du kle sønnen din i lendeklede?
-Hva er det med deg? -Hva er det med deg?
Er det bare pengene?
Selvsagt. "Bare pengene".
-Bare du ville si "bare pengene". -Joel.
Vi skal ha barn.
-Hvem da? -Jeg og Mei.
Vi skal ha barn.
Jøss.
Legg til et par hundre jøss for meg.
Antar det var en overraskelse?
Du kan si det.
Noe annet?
-Hva er planen? -Det er ferskt.
-Ingen plan. -Vi fant det ut nå.
-Ingen plan. -Hva vil du vite?
Farge på barnerommet? Collegevalg?
Jeg må få vite noe.
Dette kommer til å påvirke meg og barna.
-Jeg vet det. -Hva har dere diskutert?
Hun er ikke her. Hun er på turnuskandidatintervju.
Utenbys?
Ja.
Flytter du om hun havner et annet sted?
Jeg har klubben, jeg kan ikke.
Vet hun det?
Trengte ikke å fortelle det.
At barna mine får en stemor?
-Må jeg ikke å vite det? -Kaldt.
Skal jeg møte på dere med barnevognen?
Glem dette. Glem at vi har snakket sammen.
Vent, Joel!
Kan ikke bli sint for spørsmål.
Det er rene avhøret.
Jeg vet ingenting om Mei bortsett fra at hun skal bli lege.
-Det stemmer. -Hva slags?
Fot? Hjerne? Øyelege? Barnelege?
Bare en lege-lege.
Du vet ikke noe om henne. Har hun et etternavn?
-Doktor hva? -Lin.
Én "N" eller to?
Én.
Måtte du tenke?
Hun skal bytte til Maisel.
Skal dere gifte dere?
-Kan du være glad på mine vegne? -Du må være glad først.
Jeg er glad. Jeg er glad, dette er glad.
-Når får Moishe og Shirley vite det? -Kanskje de vet det.
Jeg snakket med Shirley på telefonen
og samtalen handlet om gjær og sexy Robert Goulet.
De vet det ikke. Ikke si noe.
Kanskje det vises neste gang.
De har ikke møttes.
Har du styr på dette?
Herregud, Joel,
hva har du gjort nå?
Jeg vil komme på rett spor.
Skal du virkelig gifte deg?
Vi skal løse logistikken når hun er tilbake.
Jeg skal oppdatere deg.
Kommende foreldre gifter seg.
Greit.
Ikke nevn dette til noen.
Nei, sir.
Det var ikke en kommando.
Jeg ser deg senere.
Jeg skal snakke med pappa om kostymene.
Abe?
-Bort fra døren. -Hvorfor det?
Er bakdøren låst?
Ja, hva er i veien? Du svetter.
-Stille. Hvisk. Mim om du kan. -Abe...
-Den lille, Rose. -Hvilken liten en?
Den lille jødiske molokken med perler.
Den store, irsk, med hender som kan knuse.
-De var i butikken. -Hvilken butikk?
Tobakkbutikken.
Er du ekteskapsformidler?
Abe, du har visst det i flere måneder.
De er også det, og de vil at du skal slutte,
det var det de sa helt tydelig,
og med skremmende aksent: "Slutt!"
-Frakken er ødelagt, skadet de deg? -Nei.
Men jeg var redd
de ville følge etter meg.
Jeg gjorde alt for å riste dem av meg,
jeg snodde meg gjennom gatene,
løp inn i tilfeldige butikker, dukket mellom biler.
-Herregud. -Så...
Abe?
Jeg...
Hva da?
Jeg gjemte meg i en katolsk kirke,
og tenkte: "Tilflukt", i hvert fall fra den irske.
Jeg trodde den var tom.
Men de var midt i messen.
Den eneste lyden i rommet var pipeorgelet.
Det var mange mennesker på vei opp midtgangen,
så jeg ble med.
Jeg ante ikke hva de skulle,
jeg ble bare med.
"Gli inn", det var strategien.
Da jeg kom frem,
knelte alle,
så jeg knelte også.
Det var da jeg så ham.
Han holdt et sølvbeger,
og for å ikke se mistenkelig ut...
-Det gjorde du ikke. -Jeg mottok nattverd.
-Herregud. -Jeg tror presten var mistenksom,
spesielt da han sa "Jesu legeme"
og jeg svarte "mazel tov".
-Jeg er svimmel. -Der var jeg,
med en munnfull av Kristus og var rådvill.
Jeg dro umiddelbart og tok den ut.
Og nå...
Hva gjør jeg med den?
Legg den bort. Vi har større bekymringer.
De nevnte Miriam og barnebarna ved navn.
Stell deg, så finner vi en løsning.
Takk for at du kommer på forestillingen,
og ikke sender en kollega.
Du vil ikke angre, Alfie er den beste.
Ikke kom inn.
Ikke kom inn, sa jeg.
Midge Maisel er her.
Nå? Hun er tidlig ute.
Vi ses fredag kveld, Mr. Gladder.
Takk skal du ha.
-Be Midge vente. -Jeg er her.
-Hun må vente. -Kan du gå ut?
-Seriøst? -Hun er her, så la henne bli.
Hvorfor gråter hun?
Hvorfor er du her?
-Vi hadde en avtale. -Klokken ett.
Nei, klokken 11 og den er 12, så jeg er sent ute.
Jeg sa 11, så hun skulle komme 12.
Du sa: "Faens Miriam er alltid en time for sen.
"Hun bryr seg ikke."
Takk og jeg sa ikke det.
Du er her, sitt ned,
for jeg har gode nyheter til deg.
Gode nyheter, jeg lytter.
Det krevde mye, men du ville være hovedattraksjonen,
så jeg har fikset det.
-Tuller du? -Teater med 1000 seter, godt betalt.
Utrolig! Hvor er opptredenen?
Kroatia.
Hvor er det? Pennsylvania?
Republikken Kroatia, det er der den er.
Navnet på stedet er på deres språk,
som kan oversettes til: "Skap latter vis tenner."
-Kroatia? -Ja, nærmere bestemt Zagreb.
-Det er nok hovedstaden. -Det er det.
Takk.
Det er fem kvelder,
men det er bare strøm én kveld i uken.
Du flyr dit for én kveld,
opptrer og flyr hjem.
Venter seks dager, flyr tilbake til Zagreb,
opptrer og flyr hjem.
I fem uker?
Du trenger vaksiner.
Kopper, stivkrampe, difteri.
Det er tydeligvis uutholdelig vondt,
så ta dem en uke før.
Jeg kan ikke reise frem og tilbake til et annet land
for ett show i uken, da stryker jeg med.
-Ikke om du tar vaksiner. -Nei takk.
Du sa: "Gjør meg hovedattraksjon."
På den vestlige halvkule.
-Sier du nei? -En million nei.
Du varmer opp for Sophie, men ikke dette?
Jeg gjør ikke den feilen igjen.
Jeg kan ikke klare noe bedre,
forstår du?
Sist uke var det en storkar som ville se deg,
men ikke noe sted.
-Hvem? -Hørt om Gordon Ford?
Seriøst? Ville Gordon Ford se meg?
Ikke ham, han er for stor, men bookeren hans.
Bookeren? Det er fortsatt stort.
Praktikanten.
Bookerens praktikant, men han var ivrig.
Det havner hos Ford til slutt.
Hvis de vil se meg,
-kan de komme... -Før du avslutter,
de kan ikke komme til en ulovlig strippeklubb.
De er for lovlige, de kan ikke bli sett der.
Det er ingen hovedattraksjon-jobb i nærheten,
ikke i nærmeste fremtid.
Jeg jobber med det, men la oss være realistiske.
Jeg tar lunsj.
Bra, gå, ta et lommetørkle.
Hva er det med henne?
Lang historie. Ikke bli venn med henne, hun må bort.
Stakkars.
Hun er ikke profesjonell.
Hun har kjærester hun krangler med,
og den lille familien løper rundt her.
For mye drama og trøbbel, mye snørr.
Jeg må ha info om Alfie-forestillingen. Jeg tar med fire.
Ta et flygeblad under haugen.
-Hvilken? -Den til høyre.
Ikke den, ved siden av den, den ved siden av den.
Limt fast i setet? Vis meg.
-Det er der. -Hvorfor reiser du deg ikke?
Susie?
Jeg har ikke på bukser.
-Seriøst? -Nei,
jeg ville bare spøke litt. Ja.
Hva så? Jeg har sett deg i bokser.
Jeg har ikke på bokser.
Er du naken?
-Ja. -Blir du ikke klistret fast?
Det var ikke et valg.
Telefonen ringte, Dinah var ikke her, og jeg var ikke påkledd.
-Men... -Bare kom med spørsmålene.
Kler du deg helt på overkroppen før du tar underkroppen?
-Ja. -Og du
begynner ikke med undertøyet før du går til resten?
-Nei. -Susie Myerson og partnere,
hvem er det som ringer?
Hvem er det, Nicky?
Sandy Bishop fra McCormick Hatlestad.
Hei, Midge.
Jeg må ta denne.
Skriv ned resten av spørsmålene.
Snakkes senere.
Lukk døren etter deg.
Hei, Miriam!
-Lenge siden sist. -Mr. Bishop.
Hei, Frank. Hjelper dere til?
Når vi kan.
Vi skaffet henne dette stedet.
Ja, og hun trives her.
Tar du jobben i Kroatia?
På "Skap latter vis tenner".
-Nei. -Ikke det?
-Plass til 1000. Hovedattraksjon. -Med strøm.
Det er mange grunner.
Jeg kan ikke forlate ungene.
Er det en familiegreie?
I hovedsak.
Ok. "Tar den ikke på grunn av familie."
Holder du oversikt?
Du er en del av familien nå.
Ja, sikkert.
Min nærmeste familie vokser for hvert sekund, så hvorfor ikke?
Miriam, med mindre jeg tar feil,
er du gravid?
Du gløder, men det vises ikke.
Nei, mannen min og hans mystiske kjæreste venter barn,
og det blir komplisert.
Mystiske?
Han kjenner henne knapt.
-Bekymrende. -På Cherry Lane. En del av Village.
Midge,
-bekymrer du deg for denne jenta? -Nei.
Kanskje litt.
Hun blir stemor til barna dine.
Hun får en viktig rolle.
Joel ville ikke høre det.
Noe annet?
Jeg tror ikke det.
Skal vi sjekke henne?
Nei.
-Kan dere det? -Kan det.
-Diskré. -Eller ikke.
Nei, det måtte ha vært diskré,
om jeg ønsket det.
Du snakker med de rette.
Vi får informasjon ut av folk.
-Om. -Om folk.
Uten at de vet det.
Ok.
Vil du si navnet?
Hun er nok bare på skolen og hjemme.
Kanskje.
Kanskje ikke.
Dere trenger kun et navn?
Vi skal være veldig diskré.
Raskt, Dorothy, snurr deg til kjelleren!
Hun sa det rett til Boise,
Boise er sjefen her: "Du banker først."
"Gutter banker fordi jenter har bryst",
sa hun.
Midge har alltid vært selvsikker. Derfor elsker jeg henne.
Jeg jobbet i Philly, måtte sette et skilt på døren: "Ingen suging."
Så morsomt.
Hva er suging?
Kjære, du er så søt og uskyldig,
som en alv som rir på en kanin.
Jeg elsker å sitte og snakke, jentene som jobber.
Jobber du? Hva gjør du?
Noe med skøyter?
Kan ikke det. Jeg er mor,
og jeg er halvveis gjennom Katharine Gibbs sekretærskole.
Sekretærskole?
Jeg hadde aldri blitt sekretær.
Menn respekterer dem ikke.
De stirrer på puppene deres,
-nedverdigende. -Akkurat,
jeg skal unngå det.
-Du burde lære å skøyte. -Hva skjer, festbrems?
Akkurat ferdig.
Jeg tror endene møtes denne måneden.
Archie beklager. Han er lei for det.
Ja, han bestilte 56 Tupperware-deler.
Latterlig, jeg bestiller det ikke.
Han prøver å betale deg tilbake.
Vi klarer oss.
Penger kommer, penger går, de går mest for tiden,
men que sera.
Er alt i orden?
Vi snakker om tyveriet.
-Hvem, Trixie? -Nei,
Imogenes mann ble frastjålet en veske.
Den inneholdt noen av verdisakene til eksmannen min.
Han kan ikke betale denne måneden.
Pokker, jeg glemte det. Jeg har et tips om en forestilling.
-Hørt om John F. Kennedy? -Lyder kjent.
Pappa fortalte om en innsamlingsaksjon i New York,
"Koner for Kennedy". Jackie arrangerer det.
Jackie Kennedy? Herregud, jeg vil være bestevennen hennes.
Hun er Kennedys kone.
Navnet lyder kjent også.
De trenger en komiker som ser ut som en dame.
Jackies ønske,
en kvinnelig komiker fordi det er damer.
-Betaler hun? -Hvem bryr seg?
Kennedy. Hun gjør det.
-Du får betalt, men ikke si noe skittent. -Nei da.
Det er greit. Takk, Gloria.
Jeg skriver ned nummeret.
Ja!
Hvordan vet faren din det?
Han er senator.
-En senator? -Jepp.
Jeg skjønner ikke.
Er du ikke kjent med tokammersystemet for lovgivere?
Jeg er det.
Det virket ikke som du kjente Kennedy.
Takk for tipset, Gloria.
Dorothy kaster nok opp snart.
Introduser meg for Big Snatch.
CHERRY LANE TEATER
Dette blir en katastrofe.
Hva snakker du om?
Det er bra oppmøte, de viktige kom.
To av dem sviktet i siste liten.
To av 20? Du gjorde Alfie stolt.
Jeg kan ikke presentere deg på et slikt sted.
Jeg ga deg et kompliment.
De har ikke sprit,
og akustikken er dårlig.
Ingen hadde ledd. Du hadde dødd.
Ro ned, jeg antydet ingenting,
men det er bra oppmøte.
Jeg er morsom på dårlige steder.
Jeg bør sjekke Alfie.
Skulle ha sett meg i Grant's Tomb. Tiende klasse rullet av latter.
Den er større enn jeg trodde.
Og før jeg spyttet den ut, nøt jeg smaken.
Vil du gi den tilbake?
Men hvordan?
Dra innom en messe,
stå i kø, og legg den tilbake
når det er din tur.
Det er ikke mistenksomt at en jøde
kaster en nattverdsoblat oppi koppen?
De ville kastet hellig vann.
Skylle den ned?
Skylle ned Kristi legeme?
Stakkaren har opplevd nok.
Det begynner.
Hei og velkommen.
Vi begynner
med en god nyhet.
Jeg skal ikke kjede dere med korttriks.
De bakerst hadde ikke sett hva jeg gjorde
om jeg ikke gikk ut blant publikum,
og hvem vil se meg blant publikum?
Nei. Jeg blir her,
og dere blir der, og dette...
...blir ikke en del av showet.
Nå,
la oss gå videre inn i fortiden.
Mine forfedre for lenge siden,
de ler.
Jeg i min hjemmelagde superheltkappe.
Dere lurer nok på hvilke krefter jeg hadde?
Vi kommer dit.
På Major Bowes Amateur Hour.
Jeg vant.
Søt.
Dette har ikke engang skjedd ennå.
Kanskje det vil,
kanskje ikke.
Familien min. Kappen min.
Gjennombruddet.
Fremtiden min.
Herregud! Rose, det ligner på deg.
Nei...
Gjør det det?
Han er magisk. Det står i programmet. Les programmet.
Blir dere med på denne reisen?
Bra, for jeg låste alle dørene fra utsiden, så dere har ikke noe valg.
Det er nå jeg skal spørre
etter en frivillig.
Hvis du løftet hånden, er du diskvalifisert.
Beklager, for ivrig.
Jeg burde ha latt være.
Jeg blir for ivrig og skyver folk unna.
-Bare noen ganger. -Det er de motvillige jeg vil ha.
De skjulte typene,
de ukjente sjelene,
de med en dybde vi ikke kan se.
Jeg velger deg.
Hvem peker han på?
Jeg tror han peker på deg.
Meg? Jeg kan ikke gå opp dit.
-Hvorfor ikke? -Jo, det blir gøy.
Kom igjen, mamma.
Jeg er glad det ble deg.
La oss gi henne litt oppmuntring.
Hun aner ikke hva jeg skal gjøre med henne.
Veldig bra,
kom opp til meg, unge dame.
Sånn ja.
Hva heter du?
-Det er Rose. -Rose.
Bra at du ikke heter kaktus.
Den var bra.
Fortell om deg selv, Rose.
Vel...
Jeg bor på Upper West Side og er lykkelig gift.
Jeg har to barn, tre barnebarn.
Høres ut som et herlig liv.
Liker du barnebarna dine, Rose?
Selvfølgelig. Jeg elsker dem, de er perfekte.
-Er du søvnig? -Unnskyld?
Hva heter barnebarna dine?
Ethan, Esther og Chaim.
Herlig.
Jeg liker rytmen i det.
Ethan,
Esther,
Chaim. Det er varmt her.
Det er varmt her.
Ethan,
Esther,
Chaim. Liker du barnebarna dine, Rose?
Små krapyl, foreldrene deres er for snille.
-Under beltet. -For en slemming.
Vi har et bakvaskelsessøksmål her.
Ethan,
Esther...
Chaim.
-Blir hun hypnotisert? -Jeg tror det.
Hva med barna dine?
-De er i publikum. -Se opp.
Innkommende.
Fortell om barna dine.
Sønnen min er genial, en matematiker som sin far.
-Datteren din? -Hun er som deg.
En med udiagnostisert schizofreni?
Hun er underholder.
Fascinerende.
Og hvem av barnebarna er hennes?
Ethan,
Esther...
Chaim.
Rose,
neste gang du hører de navnene,
-skal du vise meg. -Vise deg?
Hva datteren din gjør.
Forstår du?
-Ja. -Nei.
-Hvordan? -Hva?
-Ethan... -Hva datteren gjør?
-Esther... -Hva i helvete?
Chaim.
Boble, boble, slit og trøbbel.
Er alle fine og beruset der ute?
Hva i helvete?
Hva skjer?
Og dere på de billige plassene?
Har vi billige plasser?
Jeg vil at dere skal tenke på noe, spesielt du
med hånden prekært nært skrittet der.
Hva sa hun?
Hun sa "skrittet".
Hun sier aldri "skritt".
Dette er ikke mulig.
Alle jentene dere ser som rister på pengemaskinene, har en far.
Det stemmer. Jeg også.
-Han heter Abraham. -Pengemaskin? Hvordan...
Miriam, hva er dette?
Han trodde jeg ville bli den perfekte kvinnen.
Her står jeg og forteller pikkvitser på en strippeklubb for fulle menn.
Så gratulerer med farsdagen!
Hva slags vitser?
Hun forteller tydeligvis pikkvitser.
Nummeret mitt.
Foreldrene mine bor hos meg nå, og de krangler mye,
så mange uenigheter.
Den eneste gangen min mor er enig med min far,
er annenhver måned, de legger seg,
og ti minutter senere hører jeg moren min:
"Ja, Abe! Ja! Ja! Ja!"
Det minner om da jeg delte vegg
med broren min.
Noah, jeg beklager.
For hva da? Hva skal hun si?
Broren min Noah var en normalt aktiv tenåring.
Nei, han drev ikke med sport.
Han var aktiv på den andre måten tenåringsgutter er.
Han løp til soverommet sitt ved den minste stimulering.
Vivien Leigh på forsiden av Time,
tilbake til soverommet.
Eleanor Roosevelt i en jeep,
tilbake til soverommet.
Lassie slikker de edle deler,
tilbake til soverommet.
Gutten brukte håndkrem som om det var vann.
Du bruker fortsatt mye håndkrem.
Så møtte han ungdomskjæresten sin,
Shira. Så forelsket
at han glemte Eleanor Roosevelt.
Men så tok han en helomvending.
Han dumpet den perfekte balaboosta for en blond shiksa med perfekt hud,
som tatt rett ut fra Nürnberg-bladet.
Det er et oppdiktet magasin.
Men moren min...
Du godeste, moren min.
Hvem er en større flørt
enn moren min?
Slik fikk vi alltid den beste parkeringsplassen,
eller overtalte politiet til å ikke gi bot,
eller fikk ekstra bageler på Deli.
"Lag en bakers dusin, Ezra. Tusen takk."
Lurer faren min på hvorfor han aldri har skiftet lyspære?
Kvinnen lar vaktmestrene
røre og sniffe på henne som kåte hunder,
og hun har en skinke under skjørtet.
Herregud. Jeg har aldri skiftet en lyspære.
Det er signalet mitt.
Hold fast i rullestolene,
for her kommer Lekre Lorna,
Sexy pleier.
Det perfekte stedet å stoppe. Rose.
Skjedde det noe?
Nei, ikke i det hele tatt.
Gå ned på siden der, Rose,
mens jeg sier farvel til publikum.
Takk for at du ble med,
det var en ære.
Den lille gutten i meg er også takknemlig.
Lurer dere fremdeles på
hva min superkraft var?
Det var alltid dette,
at jeg kunne fange dere,
oppmerksomheten,
interessen...
Og min stilige måte å fordufte på.
Hva skjedde? Dere ser merkelige ut.
Får jeg snakke med deg?
Selvsagt ikke!
Miriam! Armen min!
Hvorfor i all verden sa du ikke at du så meg på Wolford?
Strippeklubben?
Jeg har aldri vært der.
Du gjenfortalte nummeret mitt
ord for ord.
Bortsett fra de du byttet om og forbedret.
Umulig.
Mamma!
Greit, jeg dro til klubben.
Det var en kvinne i badekaret, så gjorde du
det du gjør.
-Hypnotiserte han meg? -Vent, Astrid!
-Hva sa jeg? -La meg være.
Vær så snill.
Gå til Shiras gjenknepne munn,
spraglete hud og svære barm.
Tenker du aldri på Royston Hobbingsworth?
Og om jeg tenker på hva som hadde skjedd
om Royston ikke hadde vervet seg?
Eller havnet i den ulykken,
eller ligget med moren min.
-Astrid, vær så snill. -Ja.
Hvorfor kom du bort?
Hva var vitsen? Selvplaging?
-Jeg måtte se det med egne øyne. -Se hva da?
Det som satte virksomheten min i fare.
-Dette igjen? -Ja, dette igjen.
Det du gjør, påvirker meg
og faren din, alle rundt deg,
vi er forbundet, Miriam.
Fortell meg hva jeg sa.
For det første
er det oftere enn annenhver måned.
Ikke nå, pappa.
Fra nå av skal jeg loggføre det
så vi er enige,
og jeg skal skifte lyspærene fra nå av, flørt.
Mamma, du må akseptere jobben min.
Jeg skjønner ikke
hvordan det påvirker jobben din.
Samme det,
jeg har ingen jobb lenger.
-På grunn av meg? -Nei,
fordi jeg gir opp.
De sa slutt,
så jeg gjør det.
Nei, du skal fortsette.
Du elsker det, du er lykkeligere nå enn på flere år.
Jeg likte det, men jeg er ikke en fighter som deg.
Min reise er ikke så ulik din,
bare med flere nakne kvinner og pikkvitser.
-Munnen din. -Din også.
Det er enkelt å slutte, men nei.
Ikke slutt, ikke stopp.
Jøss!
Hva skjedde der inne?
La meg fortelle det over et par flasker sherry.
Hva sa jeg?
Du er svak for menn med bart.
-Dørvaktene har ikke bart. -Så du innrømmer
du er tiltrukket av dørvaktene.
-Hallo. -Hvem er du?
-Hva gjør du her? -Forklar deg.
-Ikke flørt. -Hvordan er det flørting?
Tonefallet.
-Er du sammen med dem? -Hvem?
-Den gjengen. -Jeg er med i en gjeng.
Gå inn.
Frank er en kollega av Susie.
Det er greit, gå inn.
Jeg kommer straks.
Den jenta du sendte oss til, Mei Lin?
Vi trekker oss tilbake. Det er altfor farlig.
For farlig? Hvordan det?
Familien hennes er farlig.
Ikke kødd med dem. Da forsvinner du.
Som om du aldri har eksistert.
Julie, hei. Beklager å skremme deg.
-Var det en pistol? -Ja.
Men en lekepistol, ikke sant?
Ja, en lekepistol.
Frank er komikerpartneren min.
-I helger. -Den skyter blomster.
-En morsom pistol. -Ikke meningen å skremme deg.
Du burde slutte å luske rundt i gangen, Miriam.
Du har rett, jeg skal slutte.
Ha en fin kveld.
Jo mindre du vet om denne jentas familie, desto bedre.
Du må ikke fortelle noen at vi snoket.
-Det skjedde ikke. -Ok.
Og si beklager til Julie. Det som skjedde, var uprofesjonelt.
-Ja da. -Ok.
JOHN FITZGERALD KENNEDY SOM PRESIDENT - LEDERSKAP FOR 60-TALLET
Da er vi i gang.
En elegant Oleg Cassini linhjelm
er tilbehør til denne lekne trefargede kjolen.
En svart detalj
som ligner arbeidet til en zenmester
fremhever den vertikale romantikken til denne kjolen.
Lily Daché-hatten
er glasuren på denne gode kaken.
Og endelig,
granateple-prikker som snor gjennom rektangulære utskjæringer,
og et åpent livstykke
rammer inn den vide halsen.
En elegant versjon av en fiskers sydvest
gjør antrekket komplett.
Og ettermiddagens underholdning
er en veldig morsom dame som skal fortelle noen vitser.
Så skal vi spise kake fra Gino's Pastry Shop.
Får jeg introdusere
Mrs. Miriam Maisel.
John F. Kennedy er presidentkandidat.
Jeg vet det! Flott, ikke sant?
Vi får en ung, smart,
kjekk president, og jammen blir han opptatt.
Har dere lest plattformen?
En sekspunkts helseplan
som innebærer nye sykehus, penere kjortler
og mer varme, så rumpa ikke fryses av når
dere undersøkes.
Han skal gi mer penger til NASA,
og vi skal sende en mann til månen før sovjeterne.
Alt høres fantastisk ut,
hva kan være ulempen med at han vinner?
Hva bør alle kvinnene i dette rommet være redde for?
Dette.
Hvis han vinner,
så blir hun førstedame,
tenk det.
Dere våkner med hårruller,
putemerker i ansiktet, og setter dere ved bordet
og ser dette ansiktet
om morgenen.
Alvorlig talt?
Er det rettferdig? Det er ikke bare ansiktet,
klærne eller holdningen.
Oppfant de ikke ordet "holdning" for å beskrive henne?
Ser dere for dere Jackie Kennedy med en dårlig hårdag?
Neglelakk med hakk?
Ser dere for dere sennep på skjorten eller med menssmerter?
Pat Nixon, den kvinnen har menssmerter.
Sannsynligvis hver dag.
Pat er nok grei, men jeg vet hvordan hun ser ut
etter en kveld med svigerfamilien.
Utmattet, litt beruset,
full av bitterhet,
og plutselig innser hun at ishakken kan brukes til noe annet enn is.
Men ikke Jackie,
svigerfamilien elsker henne,
de spiser steken hennes
og gir henne blomster.
Hun er flytende i fransk, spansk, italiensk og jiddisk.
Jeg har ikke noe bevis for det siste, men det er nok sant.
Vil vi ha en førstedame som ser ut som dette på en hest?
Eller vil vi ha en førstedame som ligner mer på en hest?
En attraktiv hest. Buttermilk, ikke Trigger.
-Vi kvinner må takle mye. -Ikke sant.
Må vi alltid sammenligne oss med...
Kom igjen.
Hvem har et perfekt ansiktsuttrykk
mens de er på stranden?
Hvor er solbrentheten?
Svetteflekkene?
Brusflekkene fra da datteren kastet opp
etter den første gangen hun svingte henne rundt?
Hvor er ansiktsuttrykket til Jackie som sier:
"Hvis jeg slipper nå..."
Hun er helt perfekt.
Her er en sjarmerende anekdote.
"Da senatoren mistet notatene til en tale
"han ville avslutte med et sitat fra Tennysons Ulysses,
"reddet Jackie ham ved å sitere de riktige
"setningene."
Hvem er du?
Det var Pat Nixon som spurte.
Det er et søtt antrekk.
Det er også søtt. Beklager, jeg shopper.
Jeg hadde en slik kjole.
Kalte det lykkekjolen min,
og det var den, til...
Den historien tar vi en annen gang.
Nei. Feil sted. Den er litt vågal.
Det er minigulrøtter her.
Vi dekker dem med potetmosen.
Greit.
Jeg er nylig skilt
og litt ensom,
og for noen uker siden møtte jeg en mann.
Han virket grei, kjekk, og jeg hadde på lykkekjolen,
perfekt kombinasjon.
Vi skulle kjøpe kaffe, men det var stengt,
så han foreslo en liten kaffe hjemme hos ham.
Det var tomt for kaffe, så vi hadde sex.
Jeg vet hva dere tenker:
"Hadde han ikke te? Brus?
"Det er vann i frukt. Hva med et eple?
"Var sex det eneste alternativet?"
Det er min historie, så takle det.
Vi hadde fantastisk sex,
men plutselig åpnes døren og en manisk kvinne kommer inn
med en liten hund og begynner å rope,
og jeg tenker: "Hvem?"
Jeg skulle ringe politiet,
men jeg innså at det var kona.
Jeg kunne ikke tro det.
Jeg var den andre kvinnen.
Jeg var skjøgen, ludderet,
jeg var alt det jeg kalte min manns elskerinne.
Tenk dere det,
å ta mannen deres på fersken med en annen kvinne?
Men da jeg lå i sengen hennes,
under dynen hennes...
Se lyst på det,
hun fikk beholde lykkekjolen min.
Hvor er den kaken?
Susie Myerson og partnere.
-Hei, jeg har et spørsmål. -Hva da?
Lunsj i morgen, Dinah sa 13.30,
er lunsjen da, eller er det en time før
fordi hun tror jeg blir sen?
Om hun tror du blir sen, skal vi møtes 14.30
og hun sa 12.45 til meg. Jeg er bare et kvarter for sen,
for jeg kommer fra Upper East Side.
Hun planlegger alt rundt meg,
så jeg tilpasser meg. Tilpasser hun seg mine tilpasninger?
Samme det,
for i kveld
skal spise middag med Dinah så vi kan snakke.
Hun valgte sted.
Samtalen.
Håndboken min sier man skal vise respekt
for den man sparker, så de ikke dreper deg.
Greit. Ses i morgen.
Jeg har noe til deg.
Hva da?
Foruten en cupcake som Ethel Kennedy rørte,
-din del av jobben. -Jobben?
Jeg fikk en jobb.
Jeg fikset den ikke.
Det var en betalt jobb.
Havner i pengekategorien.
Jeg er klar.
Ok, jeg må gå,
men i morgen er jeg interessert
i å høre om den jobben jeg ikke booket for deg.
-Ok, ses klokken 13.30. -12.45.
-Du ser fin ut. -Takk, du også. Skal vi gå?
Ja. Men vet du hva?
Ta med kåpen du har liggende.
Hvorfor det?
Det har vært innbrudd i nabolaget,
-og jeg vil ikke at noen skal ta den. -Lurt.
Her, jeg har denne posen,
legg kåpen i posen.
Vi bør ta disse bildene også,
-for å være sikre. -Ok.
-Er denne noe du liker? -Nevøen min lagde den.
Ja, ta med den.
Denne også.
Det var alt.
La oss spise.
Kylling og vafler med grønnkål?
Hvem visste at dette ville være godt?
Det er godt, så åpenbart noen.
Jeg liker folk med en visjon.
-Hør her... -Faen, det er Hank. Flytt deg.
-Hvorfor? -Blokker ham.
-Greit. -Litt til,
litt til, litt til. Stopp.
-Er det greit? -Ja.
Jeg vil sjekke at du trives i denne jobben.
Ellers må vi snakke.
-Jeg trives. -Det virker ikke sånn.
Jeg trives kjempegodt. Mer enn noensinne.
Hadde en trehund som barn.
Du dro i båndet og han logret
og øynene bevegde seg. Det ga meg glede.
Dette er bedre.
Som din arbeidsgiver må jeg også være fornøyd.
Jeg prøver å se det for meg. Det er vrient.
Kanskje jeg ikke hopper av glede,
men jeg mener fornøyd arbeidsgiver-fornøyd.
-Jeg må hele tiden... -Beklager.
Ødelagt middag. James er her.
-Tuller du? -Det var ikke for vaflene,
men for å se James.
Det er en komiker som er morsom.
-Dinah... -Bare med komedie kan en svart mann
slå til og få hvite til å si: "Godt jobbet."
Sett deg, James.
Ser ut som du har slått noen.
Jeg har også slått noen. På tre
sier begge hvem vi slo.
Slapp av, ingen lytter.
Én, to, tre.
Bing Crosby.
Trakk et golfveddemål, så jeg smekket til ham.
Det står noen folk ved disken
som vil at jeg skal tie.
Han er veldig klønete, men morsom.
Jeg prøver å være grei.
Mamma sa alltid: "Du får mer med sukker enn med eddik."
Derfor har hun bare en venstrefot på grunn av alt sukkeret.
Folk med diabetes ville ikke le av det.
Jeg har lært mye om dere.
Hell litt mer sirup på den dritten.
Mamma hadde drept meg om hun visste hva jeg gjorde nå.
Hun prøvde å holde meg unna fare, og her
gjør jeg det farligste, forstyrrer svarte mens de spiser.
Jeg prøver å komme forbi det fargede publikummet,
for alt er rettet mot hvite mennesker.
Det er der pengene er.
Tenk på barnas fortellinger.
Hvis Hans og Grete var svarte, hadde fortellingen vært fire linjer.
"Barna legger igjen smuler for å følge stien.
"Heksen fanger dem og sier: 'Hva er oppskriften?'
"De lager tidenes beste maisbrød.
"Hun glemmer å spise dem." Slutt.
Silkesvarten.
-Fant du ham? -Jeg har sett ham to ganger.
Han virket spesiell.
Det er han.
Ikke si opp jobben din.
Jeg opptrer ikke bare på stinkende restauranter,
men også på en rekke toaletter i New York-området.
Hei, Junior!
-Hei, James. -Dinah Ruttles. Hva skjer?
Dette er Susie. Jeg fortalte om henne.
-Frisk opp minnet mitt. -Jeg er talentmanager.
Greit.
Jeg syns du er dødsmorsom.
-Men? -Hva?
Det er alltid et "men" med dere.
-Ikke. -Ok. Greit nok.
Her er men-et. Men du har elendige overganger.
Ja, jeg har noen problemer.
Og du vandrer. Du har for mange emner.
Jeg har mye på hjertet.
Bra. Finpuss det.
Noe annet?
Har du en manager?
Managere tar pengene dine.
Har du mye erfaring med managere?
Jeg har hørt ting.
Uten en manager
må du jobbe på toaletter de neste ti årene.
-Snakker hun tull? -Ikke om dette.
Gjør meg til manager.
Prøv et halvt år.
I det minste kan jeg få deg inn på bedre toalett.
Han bør ringe sjefen.
Har du et kort?
Forsyn deg.
Ring i morgen. Jeg spanderer lunsj.
Ses, James.
Jeg burde dra hjem,
mamma blir urolig når jeg ikke ringer.
Jeg tar denne.
Så jeg kommer tilbake i morgen?
Ja. Selvsagt.
Halv ti. Ikke vær sen.
Ok.
Bare ha på bukser når jeg kommer.
Jeg har nesten aldri ikke buksene på.
Hva er det lilla?
Sikkert en aubergine eller en drue.
Esther skal ikke være en aubergine.
Ikke en aubergine.
Derfor har hun valg. Gresskar,
gulrot, forskjellige bønner.
-Hørte du det? -Ananas hadde vært søtt.
En søt frukt, ikke en grønnsak.
En søt frukt.
Ethan vil nok være banan eller gulrot.
DET KREVDE LITT! DINAH
Former gutter er besatt av.
-Gulrot for Ethan. -Enkelt.
Er det greit?
-Ja. -Det er greit.
-Jeg sier det til moren din. -Pappa.
Bli og ta en rask drink?
Jeg sier ikke nei.
Møtes i baren?
Det er greit.
Jeg forteller pappa om Mei i kveld,
-om alt. -Det er på tide.
Ja. Jeg sier det bare for å være høflig.
De ringer nok Abe og Rose.
Takk for advarselen.
Ananas og gulrot er bra.
Det blir bra.
Enig. Hold meg oppdatert.
Hei igjen. Det er Gordon Ford Show,
og vi har den morsomme Lenny Bruce.
Carnegie Hall?
Nervøs for å ikke fylle stedet?
Ikke før for tre sekunder siden, Gordy, nei.
Du har vel ikke prestasjonsangst lenger, Lenny?
Vent litt.
Du skjønner hva jeg mente.
Ikke noe grovt. Nabisco er en av sponsorene.
Det er ditt publikum som har skitne tanker.
Mine er like rene som Anita Bryants.
Det blir fullt hus. Jeg er sikker.
Hør her,
jeg skal promotere meg selv, Gordy.
Jeg måtte love manageren min,
så hør her.
Zoom inn på meg.
Kom igjen. Sånn ja.
Men pass på kortene.
Sånn ja.
Dette er Lenny Bruce,
som trygler dere
om å komme til forestillingen i Carnegie Hall.
Selvtilliten min står på spill,
så dårligere enn utsolgt vil knuse egoet mitt,
og skade noe som er kjært for advokatene i USA,
bankkontoen min.
Kom på forestillingen
og kjøp Nabisco-produkter,
for Gordys skyld.
Jeg sier det, dypp en Ritz-kjeks i en tørr whisky...
Smakfullt.
Hva med Ritz-kjeks og whisky
til alle i publikum?
La oss skåle. Moren din vil ha meg hjem etter hvert.
-L'Chaim. -L'Chaim.
Hva tenker du på?
Jeg ville ta en drink med favorittfaren min.
Én gang til, med innlevelse.
Jeg var litt unnvikende tidligere
-om jenta jeg treffer. -Angivelig.
Det er en jente. En flott jente.
-Hun heter Mei. -Mai? En herlig måned. Et herlig navn.
Og hun skal bli lege.
Den delen er sann. Bra for deg.
Ser ut som vi skal gifte oss.
Ja! Vi burde ha fått en dobbel.
Jeg kan fikse det.
Gift! Moren din kommer til å plotze.
Men det er bare halvparten.
Halvparten? Er det en annen halvpart?
-Jeg lytter. -Greit.
Jeg henter servitøren. Linda!
-Pokker! -Pappa!
Ring en ambulanse!
Er det en lege her? Noen form for lege?
Tekst: Bente
Kreativ leder Heidi Rabbevåg