‫וואו. איזה יום, אה? איזה יום.‬
‫אני מניחה. הארי, למה אמרת לי לבוא?‬
‫רק כדי לדבר.‬
‫זה היה קרב. ניצחת. ברכותיי.‬
‫- תודה. - כלומר, לייצג את סופי לנון.‬
‫את ממש מאכערית עכשיו, סוזי.‬
‫את יודעת מה? תשכחי מהקפה. לינדה, תביאי שמפניה.‬
‫- את הדום פריניון שנת 1949. צריך לחגוג. - הארי, לא.‬
‫- מה? הדום 1949 לא מספיק טוב? - אתה יודע למה הכוונה.‬
‫- לא הבאת עורך דין? - נשארו עורכי דין?‬
‫אני פשוט מופתע, זה הכול.‬
‫ביקשת ממני לבוא, אז באתי. לא ידעתי שזה עניין שדורש עורכי דין.‬
‫מה? חשבת שהזמנתי אותך לפה לטעימת גבינות?‬
‫מר דרייק, גראוצ'ו מרקס בטלפון.‬
‫- תגידי לו שאחזור אליו. - כן, אדוני.‬
‫תראי את זה. גראוצ'ו מחכה לך.‬
‫את צריכה לראות משהו.‬
‫עכשיו, בדרך כלל, הייתי נותן את זה לצוות המשפטי שלך.‬
‫אבל לא ידעת שזה "עניין שדורש עורכי דין".‬
‫- מה זה? - זה החוזה שלי עם סופי.‬
‫ידעת שיש לי חוזה איתה, נכון?‬
‫כן, הארי, לא נולדתי אתמול.‬
‫ושהוא תקף לעוד חמש וחצי שנים.‬
‫ידעת גם את זה, נכון?‬
‫כן. ידעתי.‬
‫יופי. מכיוון שבתקופת הזמן הזו, הכול שייך לי.‬
‫היא מספרת בדיחה, היא שייכת לי.‬
‫היא עושה פרצוף מצחיק, הוא שייך לי.‬
‫היא מפליצה ומישהו צוחק, זה שייך לי. הבנת?‬
‫כן, הבנתי. היא עושה פלוץ, חלק מהגזים שלך.‬
‫מה? את חושבת שזה מצחיק?‬
‫לא, אבל אני חושבת שאתה מנסה להפחיד אותי.‬
‫איך הולך לי?‬
‫אני צריכה להשתמש בשירותים.‬
‫לכי בעקבות השלטים.‬
‫חמש וחצי שנים. לעזאזל.‬
‫איזה חלק מ"אני מחרבנת כאן" את לא מבינה?‬
‫פרסומות מקומיות!‬
‫סליחה?‬
‫היא שלך בפרסומות ארציות, ובטלוויזיה, ובסרטים, וברדיו,‬
‫ובמופע שלה, ובמודעות,‬
‫ומשום מה בכל אירוע שיש בו בעל חיים,‬
‫אבל היא לא שלך בפרסומות מקומיות.‬
‫באמת?‬
‫כן. כלום. נאדה. שום דבר.‬
‫וואו. תפסת אותי.‬
‫רבותיי, איך השארנו את כל הכסף הרווחי‬
‫מפרסומות מקומיות של סופי לנון על השולחן? אני רותח!‬
‫סוזי, אני חייב לומר לך, זה באמת היה תענוג.‬
‫אבל עכשיו, אני צריך להתקשר לגראוצ'ו מרקס,‬
‫ואת צריכה להתקשר למוסך של גווידו בסטטן איילנד‬
‫ולארגן פרסומת מקומית.‬
‫סופי תיראה נהדר על גג של פונטיאק.‬
‫רק תוודאי שלא יישב לידה שימפנזה במגבעת‬
‫כי אז הפרסומת שלי.‬
‫בהצלחה, סוזי.‬
‫כן, תודה רבה, הארי.‬
‫בטח.‬
‫היי, היא כבר הזכירה את סטרינדברג?‬
‫מי?‬
‫אתן לך גם את זה.‬
‫סטרינדברג. מתנה ממני אלייך.‬
‫שיהיה לך יום טוב.‬
‫גברת מייזל המופלאה‬
‫קורה שאתם מחליפים מקומות רק בשביל הכיף?‬
‫- כלבים מתים! - לא זה שוב.‬
‫אתה תהיה בסדר עם לחיות בבניין מלא בכלבים מתים?‬
‫רוז, הם לא מאחסנים את הכלבים המתים בבניין.‬
‫הם מוציאים אותם ברגע שהם מתים.‬
‫פתאום אתה מומחה.‬
‫הווטרינר נמצא במרתף הבניין.‬
‫לעולם לא נראה את הכלבים המתים.‬
‫הרוחות של הכלבים המתים יפזזו ברחבי הבניין!‬
‫לכלבים מתים אין רוחות!‬
‫ואם היו להם, הן לא היו מפזזות, הן היו מטופפות או דוהרות.‬
‫זו באופן רשמי השיחה הכי טיפשית שאי פעם ניהלתם.‬
‫אהבתי את המקום ברחוב 65, והוא היה במחיר טוב.‬
‫כי הוא היה מעל לאזור בנייה.‬
‫מרכז לינקולן! וברגע שיסיימו לבנות אותו, נוכל ללכת ברגל לאופרה.‬
‫נהיה בכיסאות גלגלים עד שיסיימו לבנות אותו.‬
‫אז נתגלגל לאופרה.‬
‫אתם עוברים בעוד שבוע. אתם חייבים להחליט.‬
‫- אבא שלך עקשן. - אימא שלך עקשנית!‬
‫- מה עם המטבח שלי? - נו, באמת.‬
‫חסר לכם שתהיה אמבטיה במטבח שלי.‬
‫יש לנו דגים גדולים יותר לטגן, זלדה.‬
‫אם אתה רוצה שאטגן דגים, אני צריכה מטבח הגון.‬
‫חזה הבקר יהיה מוכן בעוד כשעה, חבר'ה.‬
‫איפה כולם? צריך להתחיל להזיז עניינים.‬
‫אנחנו צריכים לדעת מה הם מתכוונים לקחת.‬
‫אני עדיין לא יודעת איך נדע‬
‫מה איננו צריכים במקום שעוד לא מצאנו.‬
‫אז את מעדיפה לשים את כל הרכוש שלנו בדירת חדר,‬
‫כאילו שאנחנו האחים קולייר.‬
‫אנחנו לא האחים קולייר. להם הייתה דירה.‬
‫ימשכו החוצה את הגופות הנרקבות שלנו.‬
‫קודם את שלך, ואז את שלי, לאחר שנמעכו מתחת לערמת זבל.‬
‫למה הגופה שלי היא הראשונה שתירקב?‬
‫זו באופן רשמי השיחה השנייה הכי טיפשית שאי פעם ניהלתם.‬
‫שלום!‬
‫תודה לאל. הסחת דעת.‬
‫שלום, אסטריד.‬
‫שלום, רוז!‬
‫איך את מרגישה, יקירה?‬
‫יש בתוכי חיים אנושיים.‬
‫- התעלומה נפתרה. - כן.‬
‫- הי, אימא. - מה זה?‬
‫לאסטריד הייתה תחושה מוקדמת, חלום. הוא היה קשור לפנים שלי.‬
‫היו גמדים, לא יודע. בשורה התחתונה, להתגלח מביא מזל רע.‬
‫אני רק זהירה. אי אפשר להיות יותר מדי זהירה.‬
‫אני אצטרך קש.‬
‫- רוצה לגעת? - לא ממש.‬
‫אסתר נעלמה! היא ברחה! אסתר נעלמה!‬
‫- מה? - אלוהים אדירים.‬
‫אסתר לא נעלמה. תתעלמו ממנו.‬
‫תיגעי לי בבטן? זו מצווה.‬
‫- איתן... - אולי אחר כך.‬
‫היא נעלמה! היא באמת נעלמה!‬
‫- איתן. - הוא רוצה להיות ילד יחיד,‬
‫והוא מנסה לגרום לזה לקרות.‬
‫רוז, אני רוצה לדבר איתך על הכלבים המתים בחדר השינה.‬
‫יופי, כי יש לי עוד הרבה מה להגיד על זה.‬
‫אסתר נעלמה, אימא.‬
‫יש כלבים מתים בחדר השינה?‬
‫מה זה?‬
‫אסתר נעלמה! אני ילד יחיד! אסתר נעלמה!‬
‫פניית פרסה, ילד!‬
‫מאז שנכנסתי להיריון, אני חולמת כמו משוגעת.‬
‫אני יודעת, ראינו את הזקן.‬
‫לא. חלומות סקס.‬
‫לא היו לי חלומות סקס מאז שהתגיירתי.‬
‫את חושבת שיש קשר?‬
‫אני פשוט לחוצה כל הזמן.‬
‫אני כל הזמן חושבת שיקרה משהו רע.‬
‫את בריאה כמו סוס יפה מאוד ורזה, אסטריד.‬
‫אבל תצטרכי להזיז את היד בסופו של דבר.‬
‫הרופא יצטרך להיכנס לשם.‬
‫אז את אומרת שלעכברוש יש נשמה? לעכברוש?‬
‫כן! היא קטנה ומכוערת, אבל היא שם.‬
‫חזה הבקר נראה ממש לא מבושל.‬
‫זה מה שקורה כשאחים מעצבנים פותחים דלתות של תנורים כל הזמן.‬
‫אני רק אומר.‬
‫תיגעי לי בבטן?‬
‫אשמח.‬
‫באמת?‬
‫אתה יכול להרשות לעצמך משהו או לא...‬
‫את הולכת להיות אימא.‬
‫אני יודעת.‬
‫- דינג-דונג! - הגענו!‬
‫איפה הדברים בחינם?‬
‫יפן?‬
‫צרפת.‬
‫נראה כמו יפן.‬
‫יש לנו הרבה חדרים בבית החדש שלנו בפורסט הילס. הרבה מקום למלא.‬
‫כן, אני מאמין שהזכרת את זה כבר, מויש.‬
‫רק תגידו מה אתם רוצים לקחת.‬
‫הגימורים שלנו יפהפיים,‬
‫אז הרהיטים צריכים לעמוד בסטנדרט גבוה מאוד.‬
‫כפי שצריך.‬
‫- לא. - מה?‬
‫סליחה. זה לא עובר את מבחן הטוסיק.‬
‫הטוסיק אומר לי אם הוא מרוצה או לא.‬
‫הטוסיק הזה? הוא מתנה.‬
‫תסמכו על הטוסיק.‬
‫טייוואן?‬
‫צרפת שוב. זה יקר למדי.‬
‫אני בטוחה שזה יקר. זה פשוט לא נראה ככה.‬
‫- לא. - הטוסיק תמיד יודע.‬
‫- תסמכו על הטוסיק. - בסדר, מויש, אל תיקח כלום.‬
‫הקערה עם האגוזים היא משהו שנוכל להשתמש בו.‬
‫אנחנו לא צריכים את האגוזים, אבל נוכל להשתמש בקערה.‬
‫אני מחכה שהטוסיק שלך יביע דעה.‬
‫קח את הקערה, מויש.‬
‫הוא לא צחק! איתן לא צחק!‬
‫אסתר נעלמה! היא ברחה!‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫היא רק באה לברך לשלום את אבא שלה.‬
‫תודה לאל. אסתר, מה חשבת לעצמך?‬
‫אמרתי לך.‬
‫שמתי כמה דברים בצד לנסיעה במונית לדירה שלך‬
‫כדי להעסיק את הילדים,‬
‫וכל השאר בקופסאות ומסומן ומוכן להעברה.‬
‫טוב שהבאתי את המלגזה שלי.‬
‫בדיוק סיימתי לארגן הכול.‬
‫אפילו מצאתי זמן להכין עוד חזה בקר אחד.‬
‫באמת? אני לא מריח אותו.‬
‫את לוקחת את המפה, שירלי?‬
‫אחתוך אותה למפיות.‬
‫אז תחשוב על רעיון אחר.‬
‫בסדר! אחזור ל...‬
‫תראי, גמדה. אימא מצאה ספר ישן שלי.‬
‫"טום סוויפט והמשתיק המגנטי שלו". עדיין רלוונטי.‬
‫מערב מנהטן! אינווד!‬
‫התנור לא עובד!‬
‫- כן, אמרתי לך את זה. - זלדה!‬
‫כן, גב' מרים?‬
‫תראי אם גב' פולבר ערה, צלולה‬
‫ומוכנה לבשל את חזה הבקר שלי במשך שעתיים ב-190 מעלות.‬
‫- מייד. - אתה מנסה להעביר אותנו לברונקס.‬
‫עכשיו כמה כלבים מתים לא נשמעים כל כך רע, נכון?‬
‫- מי אתה? - כמה זמן זה כבר נמשך?‬
‫- יציאת החירום. - תפסיקי עם התאטרליות!‬
‫תאטרליות? זה מגיע מאדם שהתפטר לא מאחת,‬
‫אלא משתי עבודות באותו היום.‬
‫דוז.‬
‫גב' מאירסון. היכנסי.‬
‫תראה, דוז, אני לא בטוחה עד כמה אתה מעודכן,‬
‫אבל אני עובדת עם הבוסית שלך עכשיו, בסדר?‬
‫ואני חושבת שזה יהיה חכם אם תפסיק עם היחס הזה,‬
‫- ותתייחס אליי עם הכבוד ש... - ג'נקינס?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫המעיל שלך, גברתי.‬
‫זה לא נגמר.‬
‫שלום, סוזי.‬
‫סופי, הי.‬
‫אז הנה אנחנו. יוצאות לדרך.‬
‫כן, גברתי, יוצאות לדרך.‬
‫בואי נלך לספרייה.‬
‫אני אהיה כאן, גברתי.‬
‫נשמע שלכותבים יש בדיחה מנצחת.‬
‫בואי נבדוק.‬
‫- אוי, שיט! - שלום, בחורים.‬
‫- הי, סופי. - זוכרת אותי, סופי?‬
‫שמעתי צחוק. מה יש לכם בשבילי?‬
‫פיל, פיל...‬
‫טוב, נראה לי שיש לנו כמה בדיחות טובות בשבילך, סופי.‬
‫- בוא נראה. - הרב.‬
‫הי, סוזי.‬
‫אתה עובד עבור סופי?‬
‫כן. כבר 20 שנה. היינו נשואים.‬
‫מאיזו מהן את צוחקת, סופי?‬
‫זו על המהמורות? היא שלי.‬
‫הבדיחה על דודה ג'מימה? היא שלי.‬
‫- תמשיכו. - בסדר, סופי.‬
‫- אין בעיה, סופי. - מייד.‬
‫סוזי, מה השעה?‬
‫בערך שלוש.‬
‫- בצהריים או בלילה? - אתה צוחק, נכון?‬
‫את יכולה למסור הודעה לאימא שלי? תגידי לה שאני בסדר?‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫ברוכה הבאה לספרייה.‬
‫ספרים מזינים אותי.‬
‫כן, נראה שאכלת את כולם.‬
‫סליחה?‬
‫רק אמרתי, "מרשים".‬
‫שבי.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫כן. מרגש מאוד. הנה.‬
‫סטרינדברג.‬
‫שמעת עליו?‬
‫האמת שכן.‬
‫הוא אחד מהמחזאים הגדולים ביותר. אומן אמיתי.‬
‫הייתי באורגיה פעם והאיש שמאחוריי‬
‫לא הפסיק להלל את אוגוסט סטרינדברג.‬
‫מסתבר שזה היה יוג'ין או'ניל. עולם קטן, אה?‬
‫אכן.‬
‫העלמה יוליה.‬
‫תפקיד החלומות שלי.‬
‫תגידי לי מה את חושבת. מי מתאים לשחק את ז'אן?‬
‫אלוהים, כל כך הרבה אנשים.‬
‫- לאנט? - לאנט טוב. אני אוהבת את לאנט. כן.‬
‫- או פופ? - האפיפיור יכול לעשות את זה.‬
‫הוא מדבר אנגלית?‬
‫מייקל פופ, השחקן.‬
‫כמובן, כן, מייקל פופ, גם הוא טוב.‬
‫היי, אנחנו מדברות על ברודוויי?‬
‫את לא חושבת על אוף ברודוויי?‬
‫- לא, פשוט תהיתי... - את לא מאמינה בי?‬
‫לא, אני מאמינה.‬
‫אם הייתי רוצה להיות עם מישהו שלא מאמין בי,‬
‫הייתי נשארת עם הארי דרייק.‬
‫לא, זה צריך להיות בברודוויי. בהחלט.‬
‫אז אני זקוקה להבטחה שלך.‬
‫אני צריכה לדעת שזה יקרה,‬
‫ושההתחייבות הנוספת שלך לא תפריע.‬
‫לא, היא לא. בשום פנים ואופן לא.‬
‫שמעתי שהיא מחממת את שי בולדווין.‬
‫כן.‬
‫הוא היה חצוף אליי בפריז בשנה שעברה.‬
‫שי בולדווין.‬
‫נתקלתי בו בשדרות סן-מישל,‬
‫והוא ממש דחף אותי לרו דה באק.‬
‫הוא לא היה צריך לעשות את זה.‬
‫את לא יוצאת למסע איתה, נכון?‬
‫טוב, רק לכמה סיבובים.‬
‫רק כדי שהיא תתמקם. היא גרועה עם מפתחות.‬
‫אבל את תהיי איתי בני יורק על פי רוב, כן?‬
‫- פחות או יותר. - יותר משתהיי איתה?‬
‫- כן, אני חושבת ש... - כן?‬
‫אי אפשר לדעת...‬
‫אני בראש סדר העדיפויות שלך, כן?‬
‫ואני מנסחת את הדברים האלה כשאלות, אבל הן לא.‬
‫תראי, תמיד תהיי מספר אחת שלי.‬
‫יופי.‬
‫אז סטרינדברג? הוא מקומי?‬
‫יפה מאוד!‬
‫זה מצחיק יותר ממה שהלוזרים האלה נתנו לי.‬
‫- תכתבי את זה. - בטח. אלוהים.‬
‫"הוא מקומי?" זינג!‬
‫אז אני לא יכולה להקליד,‬
‫אבל האמת שהקלדתי את זה בעצמי אות-אות, תודה,‬
‫עם נייר העתקה כדי שלכולם יהיה עותק. קחו אחד ותעבירו הלאה.‬
‫מה זה?‬
‫זה לו"ז לאיתן ולאסתר.‬
‫כולם רוצים חתיכה מהם כשאני לא פה,‬
‫אז אני מחלקת אותם בצורה הוגנת ככל האפשר.‬
‫ותודה לכולכם על זה.‬
‫לא הייתי יכולה לצאת למסע ללא תמיכתכם.‬
‫קיבלנו עותק דהוי מאוד.‬
‫בכל פעם שהילדים נלקחים למישהו אחר,‬
‫בבקשה תביאו את כל הצעצועים, הספרים, הבגדים הנקיים שלהם וכו',‬
‫כך שיהיה להם כל מה שהם יצטרכו.‬
‫חוץ מאת אימא שלהם.‬
‫בואו נשמור על שיחה מועילה.‬
‫אני בקושי מצליח לקרוא את העותק שלנו.‬
‫כמובן שהם יבלו את רוב הזמן עם אבא שלהם.‬
‫כפי שצריך להיות.‬
‫יש סופ"שים מרובים למויש ושירלי.‬
‫"סופ"שים". זו המילה.‬
‫תהיתי למה קיבלנו "סופרים מרובים".‬
‫ואם אסטריד תרגיש שהיא מסוגלת, יהיו כמה מסיבות פיג'מה‬
‫איתה ועם טולסטוי ועם התינוק שבבטן.‬
‫לא נגעת עדיין בבטן שלי, שירלי.‬
‫יהודים לא עושים את זה.‬
‫- זה חדש? - והחברים שלנו, אימוג'ן וארצ'י,‬
‫יארחו אותם כמה פעמים כדי שהם ישחקו עם הילדים שלהם.‬
‫אם יש לכם שאלות כשמידג' לא פה, תשאלו אותי.‬
‫אנחנו לא ברשימה.‬
‫- טוב, עדיין לא. - עדיין לא? אנחנו הסבים שלהם.‬
‫אנחנו ברשימה.‬
‫כן, אנחנו ברשימה.‬
‫למה אנחנו לא ברשימה?‬
‫חיכיתי עם לשים אתכם ברשימה עד שתמצאו מקום.‬
‫אני מבינה. את לא רוצה שהם יתכרבלו איתנו במלון הזול שלנו ברחוב באוורי.‬
‫אימא.‬
‫עם הבגדים המוטלאים והשמיכות עם האבעבועות השחורות.‬
‫אין לכם מקום לגור בו כרגע. ברגע שיהיה לכם...‬
‫אז זה שאת הולכת להיות קומיקאית אומר שלא אראה את הנכדים שלי?‬
‫אימא, לא.‬
‫אם היינו לוקחים את המקום ברחוב 65, לא הייתה בעיה.‬
‫בסדר, נהדר, ועם כדורי ההריסה לא נזדקק לשעון המעורר שלנו.‬
‫למה את כועסת עליי? זו אשמתך שהבת שלך קומיקאית.‬
‫- למה? - כן, למה?‬
‫זה האופי הגרמני שהיא העבירה לך.‬
‫הדם של משפחת להמן.‬
‫- את נתת לה את האומפה. - אבא...‬
‫טוב, היא דיברה על הפין שלך על הבמה, לא על שלי.‬
‫- אימא שלי אמרה את זה הרגע. - כן!‬
‫כי "פין" זו מילה מצחיקה.‬
‫למדתי את זה על קומיקאים. הם אומרים מילים מצחיקות בשביל צחוקים זולים.‬
‫חבר'ה, בבקשה.‬
‫אם היה לך פין, היא הייתה מדברת עלייך, לא עליי.‬
‫נכון? לא היית מדברת על הפין של אימא שלך אם היה לה?‬
‫במשך שעות ושעות.‬
‫אני לא יודע למה אתם לא באים אלינו.‬
‫- זו התשובה לכל הבעיות שלכם. - אני...‬
‫אתם גרים בדירת חדר בפוקיפסי. והזקן הזה הוא סכנת שריפה.‬
‫והמטבח שלך, נואה, שווה לתחת.‬
‫זה מגוחך. יש לנו ספה נפתחת בסלון.‬
‫- ספה נפתחת? - שאלה,‬
‫מה המילה ליד "אננס"?‬
‫למה שהיא תכתוב "אננס"?‬
‫אני לא יכול...‬
‫אבל למה זה בכלל יהיה קשור, "אננס"?‬
‫- הם אגרסיביים. - אייב, תישנו בחדר השינה שלנו...‬
‫אני רוצה עוגייה.‬
‫טוב, קודם כול צריך להגיד שלום לדירה.‬
‫למה?‬
‫כי היא עוזבת.‬
‫לא תראה אותה יותר. ואימא גדלה פה.‬
‫אז בוא נגיד, "שלום, מסדרון".‬
‫"שלום, חדר שינה."‬
‫אסתר ברחה.‬
‫אני מחזיקה אותה, ילד.‬
‫אני רוצה עוגייה.‬
‫שלום, מסדרון.‬
‫שלום, חדר שינה.‬
‫רק עוגייה אחת, בחור צעיר.‬
‫שלום, יציאת חירום.‬
‫שלום, חלונות.‬
‫שלום, מיטה.‬
‫מועדון המעריצים של חמישיית דיון‬
‫שלום, בנות.‬
‫נמאס לי להתווכח.‬
‫גם לי נמאס להתווכח.‬
‫התחננתי להארכה מהאוניברסיטה, אבל הם לא הסכימו.‬
‫מה עם ליאו סיגל?‬
‫הוא מלמד באירופה השנה, אז הדירה שלו ריקה.‬
‫הוא שם את אח שלו בה.‬
‫אז אני מניחה שמלון?‬
‫נבזבז את החסכונות שלנו.‬
‫ניקח כמות מינימלית של בגדים. נביא רק את מה שנחוץ.‬
‫ניקח את המקום הקטנטן ברחוב 65, נשים אטמי אוזניים.‬
‫התקשרתי אליהם לפני חצי שעה. הוא כבר נלקח.‬
‫אני לא רוצה אותך בלי הבגדים שלך.‬
‫ואני לא רוצה אותך בלי הספרים שלך.‬
‫ואם לזלדה לא יהיה מטבח הגון,‬
‫היא תבשל לנו פטריות רעילות על הפלטה הפגומה שלנו.‬
‫נגמר לנו הזמן. נגמרו לנו האפשרויות. מה נעשה?‬
‫משהו יתגלה.‬
‫כל כך הרבה חדרים.‬
‫אתם פשוט לא יכולים להביא את הרהיטים שלכם.‬
‫עשית זאת שוב.‬
‫חזה הבקר המושלם.‬
‫אני מקווה שגב' פולבר נהנתה מהיותר מחצי שהיא שמרה לעצמה.‬
‫בחייך. זה היה מקסימום 49 אחוזים.‬
‫כאילו שלא הייתי שמה לב?‬
‫תני לאישה הזקנה משהו להוריד עם הוויסקי.‬
‫היא הייתה יכולה לבקש, זה כל מה שאני אומרת.‬
‫כדאי שאאסוף את הילדים. אקח אותם הביתה לפני שהם ישנו עמוק.‬
‫מאוחר מדי. כשנתתי להם נשיקת לילה טוב, הערתי את שניהם.‬
‫הם היו עצבניים?‬
‫הם קיללו כמו מלחים.‬
‫הם קיבלו את זה ממך.‬
‫את עוזבת מחר. את מוכנה?‬
‫ארזתי, פרקתי וארזתי מחדש, אז כן.‬
‫ג'ואל, אני לא צריכה כסף.‬
‫בחייך.‬
‫בשביל בירה וסיגריות.‬
‫חכה.‬
‫אני ממש לחוצה.‬
‫את תהיי נהדרת.‬
‫בשם אלוהים, עוד כמה אנשים ידחפו לפחית הזו?‬
‫אני חושבת ששי קנה את כל המטוס. הי, אפשר לקבל ג'ין...? אני מניחה שלא.‬
‫כלומר, אין קיבולת מקסימלית או משהו?‬
‫נהדר. תראי מי פה.‬
‫וואו, קצת חזק יותר, בבקשה. הי, סלים.‬
‫השם שלו הוא סלים. קורע מצחוק.‬
‫הוא בחור נהדר.‬
‫הוא שלושה או ארבעה בחורים נהדרים.‬
‫את צריכה להירגע.‬
‫מה את עושה? מה אלה?‬
‫גלויות.‬
‫אנחנו עדיין בניו יורק.‬
‫הבטחתי לילדים. הבטחתי לאימוג'ן.‬
‫זה שדה התעופה איידלוויילד. הם יכולים להגיע לפה ברכבת התחתית.‬
‫את מקמטת את זה.‬
‫הגעת למטוס. התחלה טובה.‬
‫- היי, סלים לא מביא חטיפים, נכון? - מה?‬
‫אז רג'י, בחדר שלנו יהיו שתי מיטות זוגיות או שתי מיטות יחיד?‬
‫שאלה טובה. אבדוק את זה בשבילך.‬
‫אילו מיטות יש בחדר של סוזי מאירסון ומידג' מייזל?‬
‫זה כתוב כאן, התשובה היא, "זה מתחת לרמת השכר שלי".‬
‫הבנתי.‬
‫אכלת צדפה מקולקלת או משהו?‬
‫אני בסדר.‬
‫זו לא הטיסה הראשונה שלך, נכון?‬
‫הטיסה הראשונה. תקלטי את הבחור הזה.‬
‫המטוס שכור.‬
‫אופס, הכיף נגמר! רג'י חזר!‬
‫נו, בחייך!‬
‫גבירותיי ורבותיי, ברוכים הבאים.‬
‫זה קפטן רון שור, הטייס שלכם לטיסה הזו,‬
‫יחד עם טייס המשנה שלי דריל והנווט כריס.‬
‫לעזאזל. לא חילקתי את זה נכון.‬
‫עכשיו אני צריכה לכתוב בצדדים. איזו רשלנות.‬
‫מרים! הקפטן מדבר!‬
‫הוא אמר משהו על התרסקות? או שריפה?‬
‫נטוס בגובה של כ-30 אלף רגל...‬
‫כן, בהצלחה עם זה.‬
‫...ואחרי שנעצור למלא דלק בקנזס סיטי,‬
‫אנחנו אמורים להגיע בזמן ליעד הסופי שלנו,‬
‫העיר הגדולה של בזבוז המשכורות.‬
‫יופי, טייס מצחיק. אני אוהבת את הריכוז כאן.‬
‫סליחה, אפשר לקבל...‬
‫אני מניחה שלא.‬
‫הגיע הזמן לשבת. אנחנו עומדים להמריא.‬
‫כולם לחגור, בבקשה.‬
‫היי? נהדר. הצלחה. אפשר לקבל ג'ין וטוניק?‬
‫מצטערת, אנחנו ממריאים. היית צריכה להזמין קודם.‬
‫אני מניחה שהייתי צריכה לנסות להזמין קודם. זו אשמתי.‬
‫בשם אלוהים. אני באמצע ולא היה דבר מצחיק אחד.‬
‫אולי זה נהיה מצחיק בהמשך.‬
‫למה את קוראת את "מחזותיו של אוגוסט סטרינדברג"?‬
‫בשביל הכיף.‬
‫סוזי?‬
‫סליחה. אני מניחה את זה.‬
‫ג'ין וטוניק.‬
‫אני אוהבת אותך הרבה יותר מהאישה ההיא.‬
‫- ג'ין? - נוגד חומצה.‬
‫- אני לא צריכה. - את כן.‬
‫- קח את זה חזרה. - תשתי.‬
‫אוריד אותך ואת הבטן החמוצה שלך מהמטוס.‬
‫מעל אומהה.‬
‫טיסה נעימה.‬
‫הנה הוא מגיע! כולם להיראות עסוקים!‬
‫תפסיק, בנאדם!‬
‫רעיון רע מאוד.‬
‫איך הדברים האלה שוקלים אלפי טונות ונשארים באוויר?‬
‫זה מנוגד לחוקי האל והטבע ופשוט... הכובד.‬
‫אין לי תשובה. לאבא שלי בטח יש. או לאחי.‬
‫אפשר ללכת לדבר איתם עכשיו?‬
‫לא. אנחנו טסות לווגאס.‬
‫- תרימי רגליים! - מה?‬
‫תרימי רגליים! זה יפחית מהכובד!‬
‫- סוזי... - תרימי רגליים!‬
‫אני מרימה.‬
‫- זה אמור להיות כל כך רועש? - תחזיקי חזק.‬
‫לעזאזל!‬
‫סוזי?‬
‫סוזי, לא תוכלי לעצור את הנשימה לאורך כל הטיסה.‬
‫אני אוכל.‬
‫זו הטיסה הראשונה מבין מיליוני טיסות ומיליוני מסעי הופעות.‬
‫תפקחי אותן.‬
‫קדימה. תפקחי את העיניים.‬
‫אנחנו עדיין כאן.‬
‫תסתכלי מחוץ לחלון.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מדהים, אה?‬
‫אנחנו על גג העולם.‬
‫אנחנו מגיעים למלון, בוס.‬
‫אז מה המצב בשטח?‬
‫רג'י אמר שזה ברמה תשע.‬
‫רמה תשע? הנה מתחילים. את מוכנה?‬
‫מוכנה למה?‬
‫זה לא כיף אם אזהיר אותך.‬
‫תחזיקו חזק.‬
‫שי, אני אוהבת אותך!‬
‫שי, תסתכל עליי!‬
‫אלוהים, מה לא בסדר אתכם, אנשים?‬
‫בסדר.‬
‫- הנה היא. - עיר החטאים.‬
‫היה נחמד אם היית נותן אזהרה.‬
‫שי בולדווין, ברוך שובך ל"פינישן".‬
‫שלום, אנג'י. טוב לחזור. ומי הבחורות הצעירות המקסימות האלה?‬
‫בוא נצטלם מהר. קדימה.‬
‫זה הבחור הגדול?‬
‫זה הבחור הגדול. אנג'י קליברסי. האחראי על האוכל והמשקאות.‬
‫הבנתי.‬
‫האחראי על האוכל והמשקאות הוא הבחור הגדול?‬
‫הבחור שמזמין את החמוצים ואת מיץ התפוזים?‬
‫את חמודה. את בחורה חמודה.‬
‫למה? כלומר, אני יודעת למה אני חמודה,‬
‫אבל למה כמו שאתה מתכוון?‬
‫זה לא אוכל ומשקאות. זה אוכל ומשקאות.‬
‫אמרת את אותו הדבר פעמיים.‬
‫לא, הוא אומר שאנג'י הוא האחראי על "אוכל ומשקאות".‬
‫שוב אותן המילים.‬
‫"אוכל ומשקאות."‬
‫אני מרגישה קצת בלונדינית כרגע.‬
‫הבחור הוא גנגסטר!‬
‫של ליבי.‬
‫גבירותיי, אוכל לקחת אתכן לחדרכן.‬
‫תזמון טוב.‬
‫מכאן.‬
‫- וואו. - זה מלון ממש נחמד.‬
‫יש מסדרון. מעולם לא התארחתי במלון עם מסדרון.‬
‫- לעזא... - זל.‬
‫מה זה?‬
‫הבקשה המשונה שלך.‬
‫המה המשונה שלי?‬
‫זה מה שביקשתי בחוזה שלך.‬
‫הוא הציק לי ללא הרף, וכשהוא שאל מה זה,‬
‫היה לי בלקאאוט ואמרתי שהחדר צריך להיות מלא בדובים.‬
‫צהובים?‬
‫אמרתי שזה הצבע האהוב עלייך.‬
‫- הצבע האהוב עליי הוא ורוד. - נלחצתי!‬
‫אחזור עם שאר התיקים שלך.‬
‫תודה.‬
‫ראית את המזוודה החדשה שקניתי לטיול?‬
‫כן. אופנתית.‬
‫אני מטיילת בסטייל.‬
‫טוב, אני צריכה ללמד אותך לארוז.‬
‫בואי נרד למטה. הקזינו הזה קורא לי.‬
‫- זה היה אמור לזכות. - זה היה אמור לזכות.‬
‫דובדבן, תפוז, דובדבן. זה היה אמור לזכות.‬
‫לימון, לימון, תפוז. זה היה אמור לזכות.‬
‫דובדבן, כל הקופה, תפוז סיני. זה היה אמור לזכות.‬
‫- אני חושבת שאלה אוכמניות. - אלה אוכמניות טיפשות.‬
‫פעמון, אוכמניות, פעמון, זה היה אמור לזכות.‬
‫זכיתי!‬
‫- זכית? - אני עשירה!‬
‫תראי את כל מטבעות הפני שנשפכים החוצה!‬
‫- תדמייני אם הם היו חמישה סנט! - זה היה מדהים!‬
‫והמשקאות בחינם!‬
‫עדיין יוצא כסף.‬
‫אני אוהבת את וגאס!‬
‫מה זה קו הלא עובר? מה זה שדה?‬
‫מה הם סיכויים? סיכויים זה דבר טוב?‬
‫מה זה קראפס 11? מה זה יו 11?‬
‫מה זה קו התחלתי? מה זה לא קו התחלתי?‬
‫- תנשפי עליהן, מותק. - באמת?‬
‫- למה? למה היא נושפת עליהן? - למזל.‬
‫לא להמר עוד.‬
‫שש, בדרך הקשה!‬
‫עבודה טובה, מותק.‬
‫הוא נתן לי כסף.‬
‫למה? למה היא קיבלה כסף? כי יצא לו שש?‬
‫מה זו הדרך הקשה? יש דרך רכה?‬
‫מה ההימור? מה ההימור?‬
‫למה מקבלים כפול על 12?‬
‫למה מקבלים כפול על שתיים? מה זה ק'-א'?‬
‫- כן! קיבלתי בלאק ג'ק! - זה נהדר.‬
‫- פיצול. - למה פיצלת את זה? מה זה פיצול?‬
‫- שאנשוף על הקלפים? - אני מכפיל.‬
‫- אתה מכפיל? - נושפים על קלפים?‬
‫- למה אתה מכפיל? - אני עומד.‬
‫- אתה עומד על זה? - נשיפות זה רק לקוביות?‬
‫- למה אתה עומד על זה? - לדילר יש 20.‬
‫כן! לא.‬
‫מה קרה?‬
‫- זה היה אמור לזכות. - זה היה אמור לזכות.‬
‫זה היה אמור לזכות. היי, סוזי?‬
‫זה היה אמור לזכות.‬
‫זה היה אמור לזכות. סוזי?‬
‫- זה היה אמור לזכות. - זה היה אמור לזכות.‬
‫- זכית? - כמעט כלום.‬
‫מה השעה?‬
‫לא יודעת. 19:30? 20:00?‬
‫לעזאזל, אחרי חצות.‬
‫היינו פה שש שעות ברציפות?‬
‫אני מניחה.‬
‫הרגע קלטתי שאני ממש צריכה לשירותים.‬
‫כן, גם אני.‬
‫היי, מה אתן עשיתן?‬
‫- מידג' נשפה על שש קשה של בחור. - מה?‬
‫לא, נשפתי על בחור ויצא לו שש קשה, והוא נתן לי כסף.‬
‫גם זה לא נשמע טוב.‬
‫- שירותים. - אחר כך, הנרי.‬
‫קדימה.‬
‫בחייך, קרול.‬
‫לך לחדר שלך, הווארד.‬
‫החדר שלך כאן. משקה אחד.‬
‫ההצעה הכי גרועה שקיבלתי היום, הווארד.‬
‫הקלה מתוקה! הקלה מתוקה, מתוקה!‬
‫אלוהים. סוזי? קומי!‬
‫- מה? - קחי את המעיל, קדימה.‬
‫- מהר! - מה קורה?‬
‫תלבשי את המעיל! מהר!‬
‫אני מביאה אותו! אלוהים!‬
‫היי, המכונות שלנו פנויות!‬
‫תשכחי מהמכונות!‬
‫עוברות.‬
‫בואי אחריי!‬
‫שי בולדווין ולהקתו עם הקומיקאית גב' מייזל‬
‫- סוזי! - את על השלט!‬
‫שכל העולם יראה!‬
‫זה הרגע הגדול, מותק!‬
‫תצלמי תמונה!‬
‫מכאן נוסעים ללוס אנג'לס, סן פרנסיסקו, אז שיקגו, מיאמי...‬
‫רג', מתי אני ישן?‬
‫- פה. - כן, אדוני?‬
‫מה אתה חושב על מזג האוויר פה, שי?‬
‫בניו יורק היו ארבע מעלות כשעזבנו, אז אני אוהב אותו.‬
‫תודה על השאלה המתחשבת וראוית פרס הפוליצר הזו, אדוני.‬
‫מרשים מאוד.‬
‫נראה אם מישהו יתעלה על זה. כן, ה"סטייט ג'ורנל".‬
‫יש פה הרבה בחורות יפות, אה, שי?‬
‫הצלחת, גבר. הצלחת.‬
‫אני יכול לומר שהייתי בכל רחבי העולם, ויש בחורות יפות בכל מקום,‬
‫אבל לא יפות כמו פה.‬
‫טוב, "סן-דייגו יוניון".‬
‫מידג' מייזל, נכון? אני אנג'י. לא הייתה לי הזדמנות לפגוש אותך.‬
‫כן, אנג'י. כמובן.‬
‫האחראי על האוכל והמשק...‬
‫נעים להכיר אותך, אנג'י.‬
‫זו המנהלת שלי, סוזי מאירסון.‬
‫- שלום. - נהדר להכיר אותך.‬
‫שי מטורף על הבחורה שלך.‬
‫לשי יש טעם טוב.‬
‫אני כל כך מצטער, מותק. אני מתעלם ממך.‬
‫גבירותיי, זו אשתי היפהפייה, רוברטה. גם לי יש טעם טוב, אה?‬
‫- שלום. - נעים להכיר.‬
‫אהיה בהופעה הערב, תראי להם מה זה.‬
‫אעשה זאת.‬
‫בחור נחמד.‬
‫טוב, "רינו איבנינג גאזט",‬
‫תראה לי את האריק סברייד הפנימי שלך, אחי, מה יש לך?‬
‫אתה יוצא קבוע עם מישהי, שי?‬
‫אפשר לדבר איתך בצד, מר גאזט?‬
‫תירגע, רג', אני אענה.‬
‫אתה יודע, דיברתי על זה בעבר.‬
‫הייתה לי את אהבת חיי והיא חמקה ממני.‬
‫הקלטתי אלבום שלם על האישה הזו. ואז זכיתי בפרס גראמי.‬
‫אני לא אומר שזו הייתה עסקה שווה, אבל קרוב.‬
‫ומי ההשראה הכי גדולה שלך, שי?‬
‫אלוהים.‬
‫- שיט! - "כולם" זו תשובה טובה?‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫- עבורי, מר נט קינג קול היה... - פאק!‬
‫דרכתי על מסמר. אאוץ'.‬
‫נט לקח אותי תחת חסותו,‬
‫ועכשיו אני רוצה להושיט יד ולעשות אותו הדבר בשביל הדור הבא.‬
‫סוזי מאירסון ושותפים.‬
‫- רג'י, לא התכוונתי... - אני מדבר.‬
‫סליחה.‬
‫איך זה שאת עומדת פה וצועקת את הקללה האולטימטיבית‬
‫באמצע מסיבת העיתונאים של הבחור שלי?‬
‫לא יודעת אם היא האולטימטיבית,‬
‫יש שלוש או ארבע אחרות.‬
‫אני לא פה כדי פאקינג לדון במה המילה הפאקינג מלוכלכת הכי גרועה.‬
‫אני פה כדי להגיד לך להתנהג במקצועיות.‬
‫את חלק מהפמליה של שי. את חלק מהצוות שלי.‬
‫רוצה לדעת על מה כעסתי?‬
‫אפילו לא קצת!‬
‫רג'י, אני מצטערת, אבל התמונה הזו,‬
‫זה לא סוג התמונה שאני רוצה שתתפרסם.‬
‫לא נתת לנו אחת אחרת, אז השתמשנו במה שהיה לנו.‬
‫כן, כי לא שילמת בשביל התמונות האלה.‬
‫היי! זו לא הבעיה שלי.‬
‫תביאי לנו תמונה אחרת או שתישארי עם תנוחת התחתונים.‬
‫סליחה. כולם מלאים בשטויות היום.‬
‫לא את. את. הם!‬
‫"תנוחת תחתונים"?‬
‫אני אסדר את זה.‬
‫טוב, חבר'ה, בואו ננסה שוב.‬
‫שתיים, שלוש, ארבע...‬
‫רגע, תעצרו!‬
‫תשכחו מהשיר, אנחנו לא עוברים אפילו את התיבה השנייה.‬
‫מישהו מנגן פה דיאז שלא שייך לכאן.‬
‫אז השיר הזה לא יהיה מוכן, זה מה שקורה כאן?‬
‫שמישהו ידבר.‬
‫קחו חמש דקות הפסקה, כולם.‬
‫וחמש,‬
‫לא עשר.‬
‫אלוהים.‬
‫מה, הם אף פעם לא שמעו על קרח?‬
‫את.‬
‫שלום.‬
‫יש לך מזל.‬
‫למה יש לי מזל?‬
‫בדיקת סאונד בשבילך היא, "בדיקת מיקרופון, אחת, שתיים", וסיימת.‬
‫זה הרבה יותר מורכב מזה.‬
‫לפעמים אני מתבלבלת ואומרת, "מיקרופון בדיקת, ארבע, שש", והכול נהרס.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫- לא לעשות מה? - אל תנסי לעודד אותי.‬
‫זה מה שאני עושה?‬
‫לוקח זמן לחזור לאווירת הדרכים.‬
‫אתה מתגעגע למיטה שלך, אתה מתגעגע לשקט.‬
‫תקשיבי לי, אני כבר מאבד את הקול.‬
‫הקול שלך נשמע בסדר.‬
‫כשתהיי ותיקה מאפירה כמוני, את תביני.‬
‫אתה בסך הכול בן 33.‬
‫רק מבחוץ.‬
‫היי, לסטר, בוא נדבר על מה שאנחנו עושים בהדרן,‬
‫ולמה אתה לובש את החולצה הנוראית הזו לחזרה?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫באתי לאכול.‬
‫- כאן? - זה קרוב למועדון.‬
‫מה?‬
‫יש לך מושג מה הזמנת?‬
‫לא. פשוט הצבעתי על דברים.‬
‫טוב. אתה אוהב כפות רגליים?‬
‫תלוי איך מכינים אותן.‬
‫אתה אוהב הרבה כפות רגליים?‬
‫הזמנתי כמה צלחות של כפות רגליים?‬
‫אתה בטוח שאתה לא רוצה ללכת למסעדה סינית‬
‫שיש בה המבורגרים ופאי תפוחים?‬
‫זה לא המקום.‬
‫זה המקום המקומי שלי. אני נשאר.‬
‫מה זה?‬
‫אתה אוהב מערכות עיכול? וכפות רגליים?‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אפשר לנסות בשבילך?‬
‫זה אולי יהיה לטובה. כן.‬
‫יש פה אוכל טוב מאוד, אבל, באופן מוזר, הם גרועים בכפות רגליים.‬
‫- סליחה. - לא, בבקשה. שבי.‬
‫הזמנתי יותר מדי לאדם אחד בכל מקרה.‬
‫- מי את? - מיי לין.‬
‫- זה השם האמיתי שלך? - כן.‬
‫הוא יפה.‬
‫- את מסמיקה. - לא, אני לא.‬
‫- את אנושית. - שקר מוחלט!‬
‫- אפשר שלוק? - את מבוגרת מספיק?‬
‫אני מניח שאת מבוגרת מספיק.‬
‫נולדת פה?‬
‫לא, נולדתי במסעדה אחרת.‬
‫עבור מי את עובדת?‬
‫אני לומדת רפואה.‬
‫- באמת? - באמת.‬
‫ואני עוזרת למשפחה.‬
‫מעולם לא פגשתי אישה רופאה.‬
‫כן, טכנית, עדיין לא פגשת.‬
‫עבור מי אתה עובד?‬
‫האמת שאני המעביד. את מסתכלת על הבוס.‬
‫אמיץ.‬
‫מה זה היה? עם הכסף?‬
‫היי! אוכל!‬
‫קלטתי אותך.‬
‫זה לא מנומס.‬
‫- היי, יש לך מראה? - סליחה. שתי דקות לעליית מסך.‬
‫שמים לב?‬
‫שלשיער שלך יש זיקפה? כן.‬
‫- שיט. - זה היה בכוונה?‬
‫רג'י שלח אותי למעצבת השיער של שי, וכשיצאתי, זה היה הראש שלי.‬
‫מעצבת השיער של שי שונאת אותך?‬
‫איפה היית? אם היית שם,‬
‫היית עוצרת אותם מלהפוך אותי לבת דודה שלי חוה.‬
‫מצאתי את הצלם‬
‫שצילם תמונות כשהגענו, והשגתי את זה.‬
‫זה אולי אפילו גרוע יותר.‬
‫אבל זה מצחיק יותר, ולא רואים את התחתונים שלך.‬
‫אני מפהקת, אני לופתת את הארנק שלי כמו אימא של בת דודה שלי חוה.‬
‫כרגע זה או זה או תנוחת התחתונים.‬
‫- אל תקראי לזה ככה. - דקה אחת.‬
‫שיט.‬
‫קחי נשימה עמוקה.‬
‫לחמם את שי היה תאורטי לפני כן.‬
‫עכשיו זה לא.‬
‫האנשים האלה פה כדי לראות את שי. לא אכפת להם ממני.‬
‫ארבעים שניות.‬
‫מה הקטע עם הכפפות? אחת עלייך ואחת לא.‬
‫לא יכולתי להחליט. מה את חושבת?‬
‫- או שתיהן או אף אחת. - שלושים שניות.‬
‫זה הכרחי?‬
‫גבירותיי ורבותיי, ברוכים הבאים לחדר האירועים של ה"פינישן".‬
‫- עשרים שניות. - באמת? זה פשוט נורא.‬
‫אנא תנו קבלת פנים חמה של לאס וגאס לכוכבת הקומדיה העולה...‬
‫הוא ממש עידן את זה.‬
‫גב' מייזל!‬
‫- ציצי הרימי. - ציצי...‬
‫- תורך! - אני יודעת! הרימי.‬
‫אתם אמורים להיות פה?‬
‫הצד הלא נכון!‬
‫שיט!‬
‫אלוהים.‬
‫תודה.‬
‫תראו, תראו, לאס וגאס, נבדה.‬
‫העיר שנבנתה, מה, לפני שבוע?‬
‫היא כל כך חדשה שהברית שלה מחר.‬
‫תביא עוד בקבוק יין?‬
‫אני מניו יורק, אז בשבילי מדבר זה ברגדורף‬
‫כשלא נשארו הרבה חליפות של הנדמאכר.‬
‫או ברני גרינגרס כשנגמר להם הלקס.‬
‫השיער שלי עושה לי ורטיגו.‬
‫זו לא התסרוקת הרגילה שלי.‬
‫אתם מעדיפים לשמוע את "איש החוק"? אולי אוכל למצוא אות רדיו.‬
‫- קוקטייל השרימפס הזה מדהים. - אז תביא לי קצת.‬
‫נשמע שכולכם נהנים מהאוכל.‬
‫זה קוקטייל השרימפס הכי טוב שאכלתי!‬
‫שמעתי דברים טובים על קוקטייל השרימפס.‬
‫אין פלא שהעיר הזו מלא באורות מהבהבים,‬
‫זו הדרך היחידה להשיג את תשומת הלב של אנשים.‬
‫אולי מחר במקום תסרוקת גבוהה אתלבש כמו עץ חג המולד.‬
‫יום הולדת שמח‬
‫נשמע שיש לנו יום הולדת. זה תמיד כיף.‬
‫לפחות עד שמגיעים לגיל 25 בערך.‬
‫תשירי משהו!‬
‫אתם לא רוצים שאשיר.‬
‫למרבה המזל, שי בולדווין יופיע בקרוב, והוא ידאג לזה בשבילכם.‬
‫היי, אתם מקשיבים.‬
‫- לפחות חלקכם. - ברטה!‬
‫- ברטה! - אז הבית שלי, ניו יורק,‬
‫- זו עיר עתיקה מאוד. - ברטה, אנחנו כאן!‬
‫- היא אמרה לפילדלפיה... - פה, תסתובבי ימינה!‬
‫- היא אמרה לפילדלפיה... - ימינה! לא, ימינה ואז ישר!‬
‫- היא אמרה לפילדלפיה... - ישר!‬
‫ברטה, לכל הרוחות, לכי לשולחן שלך‬
‫לפני שהאישה המסכנה הזו תקבל שבץ.‬
‫הוא מלא בקוקטייל שרימפס. הנה, זה התמריץ שלך.‬
‫כן, מהר. נשיקה, נשיקה, תושיבי את הטוסיק.‬
‫שבי, ברטה.‬
‫אני מניו יורק.‬
‫אני יודעת שכבר אמרתי את זה, אבל עבר כל כך הרבה זמן, חלקכם בטח שכח.‬
‫בכל מקרה...‬
‫ואמרתי, "קח את רכבת איי, זה מהר יותר".‬
‫אתה חייב לקחת את רכבת איי‬
‫אתם לא בדיוק קהל של רכבות תחתיות.‬
‫כדי לנסוע להארלם‬
‫ולא ממש אהבתם את הבדיחות על אוכל, ילדים או טיולים.‬
‫ואתם לא ממש אוהבים אותי.‬
‫מה אתם, בעלי לשעבר?‬
‫היי, הנה, אנחנו על הגל.‬
‫היי, האור מהבהב.‬
‫- מה? - סיימת.‬
‫נראה שהסט שלי נגמר.‬
‫אתם כמו הילדים שלי, אתם סוף סוף בשקט‬
‫ואז סבא מופיע עם מזוודה מלאה בדונאטס.‬
‫אז תנו לי להציג בפניכם אדם שלא זקוק להקדמה.‬
‫גבירותיי ורבותיי, שי בולדווין הגדול.‬
‫אז משקה?‬
‫כן.‬
‫למה, למה, למה כולם אכלו?‬
‫במופע ארוחת הערב? אין לי מושג.‬
‫הייתי אידיוטית מגמגמת.‬
‫אמרתי להם כבר שאת צריכה מיקרופון שמתנתק מהעמוד. זה יעזור.‬
‫אני מקווה שברטה מרוצה מהמקום שלה.‬
‫ברטה הטיפשה, החירשת, שמגיעה מאוחר ומאותגרת כיוונית!‬
‫מידג', סוזי.‬
‫אנחנו בצרות?‬
‫אנחנו עומדות לגלות.‬
‫קדימה. בואי לפה, כוכבת-על.‬
‫- שבי. קדימה. - תודה.‬
‫כן. תודה, אנג'י.‬
‫קיבלת צחוק גדול בסוף. עצום!‬
‫כל המקום התפוצץ מצחוק.‬
‫כן, אני מניחה שסיימתי חזק.‬
‫חזק? הפלת אותם מהרגליים.‬
‫רק תזכרי, הקהל מגיע מכל מקום,‬
‫אז הם לא יודעים מה זה ברגדורף.‬
‫נקודה טובה.‬
‫אבל סיסי יודעת. לא הצגתי אותך.‬
‫זו החברה שלי, סיסי.‬
‫נעים מאוד להכיר אותך.‬
‫אני אוהבת את השיער שלך.‬
‫תודה, סיסי.‬
‫ג'ואי, לבחורות האלה היה לילה קשה, תביא אוכל.‬
‫קוקטייל שרימפס, סטייק, תפוחי אדמה אפויים, כל התוספות. לך, לך.‬
‫תתעודדי! את תהיי מעולה.‬
‫טוני, אני צריך לדבר איתך. תסלחו לי.‬
‫אני צריכה עוד פטפוטים.‬
‫תאכלי משהו, את תרגישי יותר טוב.‬
‫- פטפוטים לכל 50 המדינות? - מרים.‬
‫היי, אילינוי. ל' אחת ו"אוי".‬
‫לפחות יש "אוי" באילינוי.‬
‫אלוהים, אני נכנסת לפאניקה, אבל בדיכאון.‬
‫אני נכנסת לפאניקה, אבל לאט. פאניקה נחמדה וממושכת.‬
‫טוב, בואי נלך.‬
‫- מה? - בואי.‬
‫- סוזי! - קדימה, החוצה.‬
‫אתם יודעים, זכיתי בכל הקופה ערב אחד.‬
‫כן, פגשתי אישה אילמת שאוהבת לבשל.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני רוצה להתקלח. להרים את הרגליים ולהוריד את השיער.‬
‫אני רוצה שרימפס. החדר בצד השני.‬
‫אני יודעת איפה החדר.‬
‫אתם יודעים, מה שנחמד בלהופיע בווגאס‬
‫זה שלחצי מכם היה יום כזה טוב בשולחנות ההימורים שתצחקו מהכול.‬
‫לחצי השני היה יום כזה רע ששום דבר שאגיד לא יחמיר את המצב.‬
‫זה בולשיט.‬
‫המשחק האהוב עליי הוא מכונות מזל‬
‫כי הוא מאוד מזכיר לי סקס עם אישה.‬
‫אתה מנסה ומנסה ושום דבר לא קורה.‬
‫אני לא רוצה לצפות בסטנדאפ.‬
‫אני לא רוצה להיזכר בכישלון הנוראי שלי.‬
‫את לא צופה בו, את עושה אותו.‬
‫מה? לא.‬
‫מספיק להתלונן ולהתבכיין. תחזרי לשם ותגידי משהו מצחיק.‬
‫כמו, "אני קומיקאית"? זה די מצחיק כרגע.‬
‫- מי פה נשוי? - סוזי.‬
‫כן, יום ההולדת שלי מתקרב, אשתי שאלה אותי מה אני רוצה.‬
‫אמרתי לה, "גירושים".‬
‫כן, ביקרתי את ההורים שלי בשבוע שעבר...‬
‫- קדימה. - לא. אני לא רוצה להופיע.‬
‫אדי מייג'ור, גבירותיי ורבותיי. מחיאות כפיים.‬
‫אני מניח שזהו זה בשבילי, אני...‬
‫- תעלי בחזרה על הסוס! - שהסוס ילך לעזאזל!‬
‫- לכי. - תירי בסוס!‬
‫- עלי לשם! - אני רוצה את הדובים שלי!‬
‫גבירותיי ורבותיי, קבלו בבקשה את גב' מייזל.‬
‫שלום. ברוכים הבאים ללילה שלא נגמר.‬
‫אז הלילה, גבירותיי ורבותיי, נכשלתי. כן, כמה שנכשלתי.‬
‫כן! תמחאו לי כפיים, אני זקוקה לזה.‬
‫אפילו אם זה בלעג, לא נשארה לי גאווה.‬
‫מוקדם יותר הערב, הייתי באולם הגדול.‬
‫האולם ששם, שאף אחד מכם לא יכול להרשות לעצמו, לכן אתם פה.‬
‫זה אולם נחמד. יש באמת אלכוהול במשקאות.‬
‫ועליתי לבמה, באולם הגדול והנחמד הזה, עם המשקאות מלאי האלכוהול, ופשוט...‬
‫פישלתי.‬
‫בכל מקרה, אני עולה חזרה על הסוס כי כישלון הוא זכותנו כאמריקאים.‬
‫אנשים נלחמו ומתו כדי שאוכל לעשות דברים טיפשיים כמו‬
‫לשכוח את הסוכר בעוגה‬
‫או לשכוח להביא חיתול נוסף איתי כשאני יוצאת עם התינוקת לפארק.‬
‫יותר מפעם אחת היא חזרה הביתה‬
‫כשהתחת שלה עטוף במדור הספורט של ה"ניו יורק טיימס".‬
‫זה מה שהיה בפח.‬
‫בנוסף, הרד סוקס ניצחו, אז...‬
‫אנחנו גדלים בעקבות כישלונות.‬
‫האמת שכך גברים גדלים, כך נשים מצטמקות.‬
‫לנשים אסור להיכשל,‬
‫וכשסוף סוף יש לנו הזדמנות לעשות משהו‬
‫שהמין שלנו לרוב לא עושה,‬
‫אנחנו מקבלות הזדמנות אחת, אחת.‬
‫למה כשגברים נכשלים אנשים אומרים, "ניסית הכי חזק שיכולת"?‬
‫אבל כשנשים נכשלות הם אומרים,‬
‫"ניסית הכי חזק שיכולת, אבל את לא אמורה להיות חזקה."‬
‫אתם יודעים, אתם באים לווגאס ואתם מהמרים, והשאלה שלי היא,‬
‫החיים הם לא סיכון גדול מספיק בשבילכם?‬
‫מעולם לא הלכתם בשדה רטוב בעקבים גבוהים בחתונה תחת כיפת השמיים?‬
‫או שמתן מסקרה במכונית נוסעת?‬
‫או אמרתם לאימא שלכם, "מה את חושבת?"‬
‫אתם באמת צריכים לחפש עוד סיכונים?‬
‫היי, זה הבוס שלי!‬
‫לפחות עד לפני שעה. אתה עדיין הבוס שלי?‬
‫אני לא יודע, את שומרת את כל הדברים הטובים להם.‬
‫גבירותיי ורבותיי, האומן האהוב עליי בעולם,‬
‫לפחות עד שהוא יפטר אותי, שי בולדווין.‬
‫אה, בטח, אנחנו צוחקים קצת,‬
‫פרצוף יפה יותר מגיע ואני הופכת לכבד קצוץ.‬
‫בסדר, אני מעבירה את הבמה.‬
‫בחייך. הרגע שרתי תמורת ארוחת הערב שלי. אדם יכול להתעייף.‬
‫אדם יכול להתעייף מהנחת לבנים.‬
‫אז אתה לועג לכושר הסיבולת שלי?‬
‫כן.‬
‫טוב. אני יכול לשיר.‬
‫- תגיד לי אם אתה עומד להתעלף. - אני בסדר!‬
‫עברתי הכשרה בהנשמה מפה לפה.‬
‫אני רואה! זה מרד.‬
‫טוב, טים, תעלה לפה ותנגן.‬
‫טוב, מה אני שר?‬
‫זה לא השיר שלי, זה השיר של רג'י.‬
‫- אתה יכול לשאול אותו. - למה, הקול שלך לא עובד יותר?‬
‫אני לא זה שזייף הערב.‬
‫אני מבין. בא לך לריב? תעלה לפה.‬
‫קדימה, אל תלך לאט. תעלה לפה.‬
‫אם אעשה את זה, אני לא אחראי למה שיקרה.‬
‫אנשים יגלו מי הכוכב האמיתי.‬
‫אז חזרת?‬
‫כן. חזרתי.‬
‫היי, ראית את החבר'ה שלי?‬
‫אז הקו ההתחלתי הוא בדיוק כמו הקו העובר.‬
‫ואת יכולה לשים כמה הימורים התחלתיים שאת רוצה.‬
‫ושמים סיכויים מאחורי כולם?‬
‫אם את רוצה לנצח את הקזינו, כן.‬
‫- את מגבה את כולם בסיכויים. - חכה.‬
‫- אני צריכה לכתוב את זה. - בסדר.‬
‫חותכים אותו לפרוסות, באמצע, ואז מחזירים לתנור.‬
‫זו שיטה שנויה במחלוקת, אבל אני עומדת מאחוריה.‬
‫חזה הבקר הזה הוא קסם. אתם תראו.‬
‫הוא מעניק משאלות. הנה.‬
‫יש לי גוז'ר, האהוב על אימא שלי. מי רוצה?‬
‫- אני. - אני אקח אחד.‬
‫גם אני.‬
‫אל תטרפו את המתאבנים, בחורים, קודם תטעמו אותם.‬
‫תודה.‬
‫תאמין לי, הכי טוב לשתות מנישביץ בכמויות קטנות.‬
‫עוד מישהו?‬
‫- היי. - הי!‬
‫תודה על המסיבה.‬
‫עוד קלאב סנדוויץ' אחד של שירות חדרים‬
‫ואכה מישהו למוות עם הבס שלי.‬
‫לא הכרנו באופן רשמי, אני מידג'. הקומיקאית.‬
‫אני יודעת. את כמה חדרים ממני, ראיתי אותך באותו הלילה.‬
‫לא חשבתי שתזכרי.‬
‫לא הייתי שיכורה.‬
‫הווארד היה שיכור ואיטי.‬
‫הוא שולח ידיים, אבל בלתי מזיק.‬
‫את קורעת מצחוק.‬
‫תודה. את בסית.‬
‫תודה.‬
‫אני לא ממש מתמצאת בסלנג של מוזיקאים.‬
‫תמשיכי לבשל ארוחות ביתיות לחיות האלה,‬
‫והם ישמחו ללמד אותך. בגלל זה ובגלל סיבות אחרות.‬
‫כן. בנים יהיו...‬
‫חזירים.‬
‫את נשואה?‬
‫לא. אבל יש לי ילדים.‬
‫גם לי, שניים.‬
‫שלושה. כולם מתחת לגיל עשר.‬
‫קצת התגעגעתי הביתה אתמול, לכן חזה הבקר.‬
‫כן, זה לא קל להיות בדרכים. אבל מה עוד אפשר לעשות?‬
‫להישאר בבית? לנקות אבק? שיזדיין האבק.‬
‫שלום, קרול.‬
‫שלום, הווארד.‬
‫בואי נלך לשתות משהו יום אחד. אסביר לך את חוקי הדרכים.‬
‫אשמח.‬
‫היי! מה לעזאזל הולך פה?‬
‫אני מניח שהחלטתם שעשיתם מספיק חזרות? זה העניין?‬
‫אני מצטערת, זו אשמתי. הכנתי חזה בקר.‬
‫- מה? - חזה הבקר המפורסם שלי של פסח.‬
‫זו הסיבה שמלאך המוות חס עלינו.‬
‫אז מידג' מכינה חזה בקר...‬
‫ואף אחד לא מזמין אותי?‬
‫עשיתם מספיק חזרות.‬
‫- תביא לי משקה. - בסדר, בוס.‬
‫הייתה לי תחושה שאת קשורה לזה.‬
‫גוז'ר?‬
‫אם אשמין בגללך, אפטר אותך.‬
‫...הימור מסוכן, אבל זה משתלם,‬
‫אז אם השולחן חם, ואת מרוויחה, תגבי את ההימורים שלך...‬
‫רגע.‬
‫אז הבחורה שלך תהיה טובה?‬
‫היא כבר טובה.‬
‫הבחורה שלך תהיה טובה?‬
‫כן, היא תהיה טובה.‬
‫כי אם היא לא יכולה לספר בדיחות, היא יכולה להיות השפית של המסע.‬
‫הגוז'ר הזה מעולה.‬
‫היא תהיה פאקינג טובה. היי.‬