Itt van.
Minden darab.
-Kanapé. -Székek.
-Tévé. -Szexlámpa.
Szexlámpa?
Ez nem szexlámpa.
Akkor mi van rajta?
Nos, ő egy tanár,
és ők a tanítványok, és... Elég mocskos.
Mit tanít nekik? Franciázást?
Nekem így is tetszik. Mit gondol?
Időbe fog telni, míg kipakolunk.
Remek. Még dolgom van.
-Megoldod, Imogene? -Persze.
Rendben, munkára!
Elnézést, bocsánat.
Óvatosan!
Főleg a szexlámpával.
Meglátom, mit tehetek az olajjal.
Maga a legjobb. Szép napot!
-Herman. -Mrs. Maisel!
Hogy van Marilyn?
-Most volt a 30. évfordulónk. -Gratulálok!
Visszatértem, és tonnányi koszos ruhám van.
Gondjaimba veszem őket.
Mehet a számlámhoz?
Hogyne. Mennyi volt, 15 dollár?
Olyasmi. Arra gondoltam,
emelhetnénk a limiten.
-Mennyire? -Mondjuk, 30 dollár?
Ezer éve nem mostam.
Annyi dolgom van,
így sokkal egyszerűbb lenne.
Megoldható.
Remek.
Adok ebből mindenkinek.
Marketing, Herman!
Köszönöm!
A visszajáró 63 cent. Jöjjön máskor is!
-Eli! -Mrs. Maisel!
-Még mindig maga a legjobb? -Remélem. Újra itt?
Mára igen.
Újraindítanám a számlámat.
Hogyne. Tíz volt?
Annyi. De megduplázhatnánk.
-Dupla? -Igen.
A kölykök éhesek.
Hat gyerekkel megérti.
Mindkettőnknek jobb lenne.
-Talán. -Ismeri Hermant?
Könyörgött ezért. Kicsit túlzásba is esett.
Meggondolom.
Remek. Ha nem viszek haza ilyet,
felfalnak otthon.
-Hozzáírja? -Jó.
Adok ebből mindenkinek.
Marketing, Eli!
Köszönöm!
Johann! Új ruha?
A tisztító és a pék
könyörgött nekem.
Felnőtt emberek.
Ez magának jobb, mint nekem.
Utánajárok.
Meséljen erről
a főnökének is!
-Hogyne. -Remek.
-Randy! -Üdv, Mrs. Maisel!
-Kié a legjobb a dinnye? -Az enyém.
Megsért.
A számlámról akarok beszélni.
Hogyan?
A káprázatos Mrs. Maisel
Látott már tejesembert könyörögni?
Komolyan. Könyörgött nekem.
Azt mondta, ez neki jobb, mint nekem.
Nem ott.
-Edények. -Elrendezem őket.
Nő vagyok, nem értek az üzlethez.
Légy vele kedves!
Elnézést. A nagyanyám északi.
Hűvös vagyok, mint ő.
A pék, a boltos és a tisztító után
maga is emelhetne a hitelen.
Nem akarok más patikába járni.
A 25 megfelel.
Mindenkinek elmondom, hogy a maga bogyói a legjobbak.
Érti, mire gondolok. Marketing. Viszlát!
Vitába szállt velem.
-Mit csinálsz? -Megoldom a pénzügyi gondjaim.
Múlt héten rávettem Moishe-t,
hogy késleltesse a hitelt a házán.
Vittem Esthert.
Az ölemben ült
mezítláb. A félkarú babájával.
-Ne! -Azt mondtam, nincs cipője.
Nem tudtam sírni, de Esther igen.
Talán megcsíptem.
-Szégyen! -Bevált.
Ha felíratom a tejet, a mosást,
a gyógyszereket és a többit,
pár hónap múlva
helyreállok.
Üdv, régi barátom!
Díszhelyre kerülsz.
Ez a polc kész.
Gyere! Érdekel a véleményed.
Mit gondolsz?
Ez kubista?
Komolyan, mit gondolsz?
Ez őrület.
Elsőre igen, de csak várj!
-Midge! -Jó.
Régi hely, új élet, igaz?
-Hogyne. -Új beltéri távlatok.
-Oké. -A kanapé marad,
ahol van.
-A nappaliba való. -Igen.
A tévé vele szembe kerül.
-Egyetértek. -A konyha az konyha,
és az előtér is.
Hol csinálhatok valamit,
ami igazán én vagyok?
A hálóban.
-Ne... -Pillanat.
...mozogj!
Lehet más is, mint Joellel,
de az is jó volt.
Volt értelme, és mégis mi lett belőle!
Azt akarom érezni, hogy ez az én szobám.
Nem az a hely, ahol Joellel,
ketten, tudod...
-Tudom. -És itt szakítottunk.
Ott állt. Én meg itt.
Most más, mert ahol állt,
ott a szekrény van,
itt meg az ágy, ami vigaszt nyújt.
Mit gondolsz?
Vissza kéne rendezned. Ez tiszta őrület!
-De bántottak itt. -Tudom, a lábujjad.
Mármint Joel.
Tudom.
Akkor is csináld vissza!
Legyen rend.
És most egyedül vagy itt. Tiéd mindkét szekrény.
Nem.
Így marad, és meglátom, milyen.
Baszki!
Na, milyen?
Hívom a hentest.
-A kukások nem sztrájkolnak. -Ki mondja?
Én, most! Nem látsz, Jerry?
Hibáztam.
Mikor viszik el a szemetet?
-Ez hogy jön ide? -A higiénia kapcsán.
Kev jól mondja.
Még itt van Bernie múlt heti avokádója.
Abe Weissman!
Elnézést, késtem?
Úgy tudtam, tízkor kezdünk.
Nem késett. Hárman itt aludtunk,
ketten nem azért, mert kirúgott a nejünk.
Csak nem engedett be.
Felkelés után kezdtünk.
Emberek, ő a hírhedt Abe Weissman,
a Broadway terrora. És a miénk.
-Reggelt! -Üdv!
Terrence-t ismeri.
Bernie, hírek. Jerry, üzlet.
Leonard, véleménycikk. Már amikor van neki.
Kal-El, fotós a Krypton bolygóról.
Látták a Superman-képregényeimet.
-Gilbert. -Jules illusztrál.
Kev, és te?
-Baszd meg! -A költőnk.
Ez a csapat személyesen. Üljön le!
Zavarja a füst, Abe?
Nem. Magam is pipázom.
Ja. Az nem teljesen ugyanaz.
Tetszik a ruhája.
-Jó zakó. -Elég!
Azt hord, amit akar. Mailer jött már alsóban is.
Miért is szúrta le a nejét?
Azt mondta neki, hogy nem egy Dosztojevszkij.
Egy könyvpartin beszéltem a nejével.
-Megérdemelte. -Nem érünk rá.
Folytassuk!
Ellenőrizzétek a forrásokat!
Abe, nem szívesen mondom,
de három dolog van jövő hétre.
-Három? -Tudom, sok.
Nem, igazából,
A Hang átlagosan 3,25 kritikát jelentet meg.
Szóval ez várható volt.
Ezt honnan tudja?
Olvastam őket.
A 42. utcai könyvtárban.
Pár hétbe telt.
Olvasta az összes lapot?
Kivéve az '57. november 13-it.
Valaki biztos ellopta.
Egy nap megoldanám a rejtélyt.
Mintha megmutattam volna a Superman-képregényeim.
Nem, értékeljük az alaposságát.
De megkérdőjelezzük a mentális állapotát.
Carol, keresd meg az '57. november 13-i számot!
Oldjuk meg!
Szólt a hirdetési osztály.
A múlt heti címlap pokoli volt nekik.
Küldetés teljesítve.
Utálom a reklámosztályt.
-Hahó, Miriam! -Nem kopogtunk.
Volt egy kis vita,
de megoldottuk.
Helló!
Csodás. Mint egy időutazás.
Különös érzés.
Akár az Alkonyzóna egyik részében.
Igen, az utolsó csodás volt.
-Érdekel? -Igen.
Volt benne egy túlhajszolt
hirdetési vezető.
Rod Sterlinget helyettesítette.
Csodás. És a kilátás!
Itt a folyó is.
A főnöke mindig kiabált vele.
„Rajta, Williams!”
-Étkező. -„Gyerünk már!”
Aztán elaludt a vonaton hazafelé.
Az edények. És egy zongora.
Egy Willoughby nevű helyen ébredt.
-Menjünk? -Egy másik évszázadban.
Lovaskocsik és rezesbandák közt.
Nem is figyelnek.
-Imádom a székeket. -Én is.
Tökéletesek ide.
Erre van a háló.
Itt már voltunk?
Lányok?
Változás kellett.
Itt vagytok?
Még mindig hálószoba.
-Feleljetek! -Irány a vendégszoba!
Azt is átrendeztem.
-Remek. -Várjatok!
A hálóban már jártunk?
Túl gyorsak vagytok.
Mit gondolsz?
Ezek a mi dolgaink.
-Tudom. -Mit keresnek itt?
-Ezek a mi dolgaink. -Tudom.
Mit keresnek itt?
Ezért hívtalak.
-Ajánlatot teszek. -Milyet?
Azt gondoltam, csodás lenne,
ha ti ketten
hozzám költöznétek.
A gyerekekkel.
És persze Zeldával.
Az egész Weissman-klán újra együtt
a régi házban, csak kicsit feljebb, mint korábban.
-Szóval? -Igen.
-Kizárt. -Mi?
-Gondolj bele! -Ugyan már!
Ne légy ilyen elutasító!
Nem vagyok elutasító.
Ajánlottál valamit, ami butaság.
Apa, kérlek!
Itt van a régi környéked,
az újságosod, a Zabar's, a zsinagógád,
a fánkozó, amit titkolsz
anya előtt.
-Micsoda? -Minden elérhető
-a metróval. -Mondd, hogy szereted Queenst!
Na, halljam!
Micsoda sznob lett valaki!
Nekem tetszik.
Tényleg? Ez a vendégszoba.
-És? -A vendégeid majd
ránk fekszenek?
-Ha akarnak. -És a hányós fürdő.
-Az melyik? -Amit Ethan két éve
telehányt.
Kitakarítottam. A tiétek lehet a másik is.
Esther pelenkázós fürdője.
Egek! Majd osztozunk.
Minden fürdőszoba ellen közösen lázadhatunk.
Alattomos vagy. Alattomos!
-Apa! -Abe!
Idehívtál minket,
hogy lenyűgözz itallal,
virágokkal, vacsorával és egy olcsó zongorával?
Biztos be sincs hangolva.
De be van, és kellemesen szól.
-A többi igaz. -Gondoskodni akarok rólatok.
Visszafizetni, amit kaptam.
Nem kellett volna visszavásárolnod.
Ki akar olyan nőt, akinek saját háza van?
Ez igaz. Nem túl feminin.
Hadd vakarjam meg a golyóim!
Rosszul hallok?
Inkább menjünk enni!
„A golyóim.”
-Szia! -Anyád koldusoknak tart minket.
-Szia, nagyi! -Nagyapád makacs.
-Szia, anya! -Feküdj le, Ethan!
Moishe-ékkal élni rémálom.
Nudisták!
-Meg lehet szokni. -Kérlek!
Ez a ház, ez a környék
a te Willoughbyd, nem?
Mint a filmben. Hívogató, idilli, békés otthon.
A Willoughby egy ravatalozó,
ahova került az az ember.
Az a férfi meghalt, Miriam.
Leugrott a vonatról. Ha figyelnél, tudnád.
Az Alkonyzóna ostobaság.
Hogy mondod?
-Miriam! -Mindenki halott benne,
de nem tud róla, vagy fordítva,
vagy űrlények,
de nem tudnak róla.
Nem. Van, aki más dimenzióban él.
Jó, elég legyen ebből!
Abe, figyelj! Nem élhetünk Moishe-ékkal.
Bele fogunk őrülni.
Mondj bármit, de itt akarsz élni.
-Tudom. És én is. -Köszönöm.
De nem tudhatják meg az emberek.
Kell egy fedősztori.
-Micsoda? -Nem támogathatsz
-csak úgy. -Megalázó lenne.
Moishe-sal élni nem volt az?
Volt sztorink.
Hadd halljam!
Azért költöztünk, mert Abe eljött a Columbiáról,
de nem lakhattunk a bérelt házunkban,
és épp a főbérlőt pereltük
az előlegünk miatt. Mr. Crinket.
-Kit? -A főbérlőt. Figyelj oda!
Nevet is adtatok neki?
Nem akartunk a per alatt bérelni,
ezért Moishe-hoz költöztünk.
-Bíróságra is megyünk. -Minek?
Figyelsz?
Hát az előlegért.
Nincs Mr. Crink.
Logikus lenne azt mondani,
hogy megvettük neked a házat.
-Mi? -Nekem jó.
Értetek tettem ezt,
és azt hazudnátok, hogy ti tettétek értem?
Ez nem helyes.
-Ez egy verseny? -Nem.
Azt hittem, csak önzetlen voltál.
-Igen. -Akkor jó.
-Mi? -Beköltözöl.
-Nem? -De igen.
Jó. Iszom egyet.
Kösz, hogy beszéltél a fánkról.
Nagyon törékeny.
Ne kiabáljon, és semmi hirtelen mozdulat.
-Értem. -A szabályok egyszerűek,
nincs csempészet, se drog,
se fegyverek, semmi hasonló.
-Jó. -Se ceruzák, tollak,
szerszámok, cipőfűző, reszelő,
dugóhúzó és a többi.
-Jó. -Kizárólag hozzá
beszélhet. Ne nyisson ablakot,
ne csukja be az ajtót! Világos?
Mint a nap.
Van egy listánk azokról,
amiket jobb kerülni.
Főleg a korábbi szeretői nevei.
Köztük:
Vincent Price, Edgar G. Robinson, Jan a Jan and Deanből,
Dean a Jan and Deanből, Salvador Dalí, Cubby O'Brien.
A Mickey egérből?
Fess Parker, Igor Stravinsky, Adlai Stevenson.
Hagyjuk. Túl hosszú.
Végül ne említse Cleveland városát
és a „szaftos” szót!
Az utolsót értem.
Ott is van.
Sophie?
Egek, Susie! Itt vagy.
És magadtól jöttél.
Ettől olyan jó.
Tucatszor hívtál.
Tényleg? Minden olyan ködös.
És a felhők gyümölcs alakúak.
Ott egy banán.
És egy kumkvat.
Ülj le!
Szóval hogy kerültél ide?
Susie, megjártam a poklot.
A Julie kisasszony után lejtőre kerültem.
Beborított a sötétség, mint egy régi bunda.
Segítség kellett.
Felkerestem az ügyvédem,
a sajtósom, az üzleti vezetőm és a brókerem.
Úgy döntöttünk, idegösszeomlást kapok.
Tényleg?
Itt az én Helenem. Helló, Helen!
Helló, Sophie!
Ő itt a menedzserem.
-Hogy van Leslie? -Lélegeztetőgépre tették.
-Kinyitották az ablakát. -De hát azt tilos!
Utánajárnak.
-Pá! -Később látlak.
Szent szar!
Meg lehet szokni.
Nézz ránk!
Két madárka a kakukk fészkében.
Sophie, nem csak látogatóba jöttem.
-Dawes! -Igenis.
Be kell vennem a gyógyszereket.
Hibátlan időzítés, asszonyom,
-mint mindig. -Igen.
Örülök, úgy látom,
hogy jól vagy.
Kéred a sárgát? Azt nem szeretem.
Üzletről lenne szó.
Kell egy aláírás.
Az autogramom?
Olyasmi. Egy irat,
ami szerint nem vagyunk üzleti kapcsolatban.
Egy ügyvéd is átnézte.
Ez csak formalitás,
hogy ne legyen többé közünk egymáshoz.
A menedzserem vagy.
-Nem. -Eljuttattál a Broadwayre.
-Mint a menedzserem. -Nem vagyok az.
Annyi kaland vár ránk.
Rám és a menedzseremre.
Nem vagyok a menedzsered.
-De igen. -Nem.
Olvassa!
Nos?
Ez a partnerségük felbontása, asszonyom.
Tényleg ezt akarod?
Igen.
Jó.
Ideje fürdeni.
KIBASZOTT LUCILLE BALL
Lucille! Várj, Lucille!
Miriam, kopogj! Ez a fürdőszoba.
-De az enyém. -Azt hittem, közös.
Vagy már nem?
Igen, közös, de miért itt dolgozol?
Miriam, nincs dolgozószobám, és írnom kell.
Kényelmesen kell éreznem magam.
De a másik fürdő ugyanekkora.
Túl közel van anyádhoz, aki aludni próbál.
Nem akarom ezzel felkelteni.
Igen, az udvariatlanság.
Nincs piros toll.
Még valami?
Ajtó!
Anya, fent vagy. És átrendezed a konyhám.
Minden az alsó polcokon volt,
mert az az alacsony nő pakolt ki.
Nekem tetszett úgy.
Liliputiaknak jó, de normális méretű embereknek nem.
-Értem. -Isobel?
Imogene.
Apa! Anya felkelt.
Mit kérsz reggelire?
Müzlit.
Következetes vagy. Ez tetszik.
Üdv újra, emberek!
Ha New Yorkban vannak...
Anya, behoztad a tejet?
Nem.
Baszki!
-Miriam! -Jézus!
Talán követtek?
Sétálni voltunk.
Hogy ez?
Féltem, hogy megromlik kint,
be akartam tenni a hűtőbe,
míg visszaértek.
Ez a szokásom.
A tejtündér. De már itt vagytok.
Szóval rám nincs szükség.
Tessék!
Jó tejivást!
Jó volt látni.
Kedves a szüleidtől, hogy megvették a házat.
Gus beszél.
Helló, Gus! Itt Miriam Maisel.
Gond van a tejszállítmányunkkal.
Igen, Maisel, 385 Riverside.
-Már akartam hívni. -Miért?
Nincs nálunk hiteltörténete.
Öt éve van maguknál számlám.
Az a férjéé.
Joel Maiselé.
Neki volt számlája.
Igen. Én Mrs. Joel Maisel vagyok.
Azaz a neje.
Ő fizetett, szóval az övé volt.
A miénk.
Nulláról indul,
ehhez készpénz kell. Sajnálom.
És mit öntsek a müzlire?
Hozza ki a rohadt tejet!
-Miriam! -Ez a vállalati politika.
Nem tehetek semmit.
Ez remek, Gus.
Mondhatok valamit, Gus?
A tejük nem is finom.
-Sajnálom. -Mint a tehénhúgy.
-Miriam! -És a vajuk vegyszerszagú.
-Asszonyom! -Elég gyengék a teheneik.
-Egy volt vevő véleménye. -Hölgyem...
Pirítós van, vagy banán. Válassz!
Nem! Nem akarom!
A kibaszott férfiak az urak.
Oké.
...Harlem büszke fia, Shy Baldwin megnősül.
Annyi nő szíve összetört!
Shy a színpadon lepte meg
barátnőjét, Monica Johnsont
a nagy kérdéssel
Az esküvőt New Yorkban tartják
Shy európai turnéja végén.
Még jelentkezünk a részletekkel.
Gratulálunk a boldog párnak!
Még jó, hogy igent mondott
a tömeg előtt.
Mintha bárki nemet mondana Shy Baldwinnak.
Tehát a férje ott ül a közönség sorai között.
Szia, édesem...
Jó, jó.
-Halló? -Szia, hugi! Jó hír.
Igen? A csekkről?
Elintézve. Ez itt üzlet.
Így mondják,
ha csekket írnak.
Egy csoda vagy!
Köszönöm. És van új munkám is.
Hol?
Itt a biztosítóban.
-Szia, Marcie! -Szia!
Milyen biztosító?
Hát a miénk.
Hogy dolgozhatsz ott?
-Mr. B. felvett. -Minek?
-Titkárnőnek. -Lehetetlen.
Szót fogadtam.
Lefeküdtem vele, és azt mondta:
„A csekk meglesz péntekre.”
Nem mondtam, hogy feküdj le vele.
-Azt hittem, de. -Flörtöt mondtam.
Szexet nem.
Mindegy, találkozgatunk.
Munkát ajánlott.
Mire én: „Csak ne szakadjak meg.”
Azt mondta, jó.
Ebédszünetben csinálunk dolgokat, és ennyi.
Jól megy.
Tisztázzuk!
Ott dolgozol, ahol sikkasztottunk,
lefekszel a főnökkel,
aki szintén sikkaszt?
Ez előfordul a pasikkal.
Én nem ezt mondtam!
Ne üvölts! Ugyan,
te kezdted, mikor elloptad az ügyfél pénzét.
Nem loptam, kölcsönvettem.
Ha nem szólsz neki,
az nem lopás?
Az irodában vagy? Hallhatnak?
Igen. Mi újság, Kyle?
Akkor kussolj!
De ideges vagy.
Mennem kell! Üdvözlöm a férjed.
Jó. Nagyon örül a munkámnak.
Csak szerezd meg a csekket!
Halló?
-Én vagyok. -Miriam? Furának tűnsz.
Vége a tejes számlámnak.
-A minek? -A tejes számlám.
Nem emelték fel,
csak Joelnek.
Fizetnem kell a tejért,
és nagyon rosszul viselem, nem tudom, miért.
Eddig nem fizettél érte?
Ezt miért nem tudtam?
Nem tudom. Tegnap minden rendben volt.
Most semmi se sikerül,
rossz ötlet volt a ház,
az anyám felforgatja a konyhát,
az apám a fürdőben van félmeztelenül, a rúzsommal...
-Mi? -Miért vettem meg a lakást?
Illetve a szüleim vették meg,
ezért koldus vagyok.
Hitelt se kapok.
Megcsíptem a lányom. Rémes vagyok.
Átmenjek?
És L. Roy Dunham megint kritizált.
Ja, láttam.
Ezt írta valami stand-upos fickóról:
„Az ellentéte senki kedvencének,
Mrs. Maisel humortalanságának.”
Akkor is rólam ír, amikor nem.
Igazából azt írta: „Mrs. Maisel mély humortalanságának.”
Megjegyezted?
Nem, itt az újság. A pasi egy faszfej.
Meg ne tudja a tej-dolgot!
A gyerekeim kicsik maradnak,
és Imogene fogja berendezni a konyhájukat,
és a liliputiak,
és Ethant ki fogják nevetni,
mert nem ehetett müzlit. Ez lesz,
ez az életem.
Miért nyögsz?
Máshova raktam az ágyam,
de nem az igazi.
Visszarakom Joel helyére,
akinek csodás hiteltörténete van, és itt élt,
de nem ez a lényeg. És...
Gus biztos utál.
„Tehénhúgy”. Rémes vagyok.
-Tudod, mi lesz? -Mi?
Vagy visszamegyek Joelhez,
ami a nőjének nem fog tetszeni,
vagy keresnem kell egy ügyes orvost,
mert ez így nem jó.
Nálam van tej. Csak egyhetes.
Kösz, nem.
Le kell tennem és megetetnem a fiam pirítóssal.
Miriam...
Kösz, Sal!
Azt hittem, a neje megtiltotta.
„Pálcikás szívbaj.”
Épp válok.
Kár. Mennyi is volt? Négy?
Öt? Az első Susan.
Sandra.
Az az utolsó.
Két Sandra volt.
Megnehezíted.
Az első Sandra jó barát volt.
Aztán Dotty, aki elhagyott Hal Roachért.
Majd jött a flamencotáncos,
Conchita hogyishívják?
Ő is elhagyott.
A második Sandra a nagy dudákkal.
Ki volt Dotty és Conchita közt?
Susie, ha sétálni akarsz velem, rajta!
De ne kövess, baszki!
Hát jó.
Na, beszélj! Miért vagy itt?
Sophie miatt.
Nem lep meg.
Kikészült, Harry.
Rémesen.
Tiszta Frances Farmer.
A gyogyóban van?
Meglátogattam. Szerződést akartam bontani vele.
Nem írta alá.
Használd ki az időt!
Kiégett, neki annyi.
Hű! Kemény.
Az üzlet ilyen.
Igazad volt.
Mindig igazam van. Nem tudtad?
Elbaszott módon, de szóltál,
hogy ne kezdjek vele.
Át kellett esned ezen.
Ott a padom.
Hogy tetszik?
-Hogyhogy a tiéd? -Olvasd el!
„Harry Drake. Milyen édes.”
Ajándék volt.
Nézd meg a kilátást!
Látom a két penthouse-t, amit lenyúltak a nejeim.
-Mi az? -Eljuttattad a Broadwayre.
Katasztrófa volt.
Rosszabb a Hindenburgnál.
De ha nem lenne ilyen őrült,
ha tovább jutott volna a nyitáson,
legenda lennél.
-Máshogy lett. -És én követnélek a parkban.
Tíz befektető fenyegetőzik perrel.
Semmiség! Velem hetente előfordul.
Nézd, ez a legperesebb üzlet
a legperesebb városban,
a világ legperesebb országában.
Ez Amerika.
Hogy van a lány?
Az a másik gond. Nem tudom, mit tegyek.
A Shy Baldwin-dolog. Nehéz ügy, kölyök.
Most már előbbre akar jutni.
Se füle, se farka a mesteri tervének.
-Megrekedtünk. -Dobd ki!
-Mi? -Rakd ki! Keress valaki mást!
Nem rakhatom ki, Harry.
Hiszek benne. Jobban, mint valaha.
Van benne valami. Tudom.
Kibaszott makacs.
Ha nem dobod ki, vonszold fel a seggét a színpadra!
De olyan finnyás. A kávézókat szereti.
-Ha nincs pia, nincs pénz. -Nekem mondod?
Ne hallgass rá!
Nézd, a humoristák mind egy szálig őrültek.
A döntéseik szarok, nem látják a fától az erdőt.
Panaszkodott, te meghallgattad.
Most küldd vissza a színpadra!
Jó. Igazad van.
És változtass!
Szerezz még ügyfeleket!
Mennem kell! Öt percre hagyom el az irodát,
és tűz üt ki.
Kösz, Harry. Tényleg. Kösz.
Felhívok pár broadwayes fickót.
Le fognak állni.
Komolyan?
Mondanak rólad ezt-azt, Susie.
-De semmi jót. -Nem számít, mit,
amíg beszélnek rólad.
A San Remo,
12 szoba, hét fürdő, cselédszobák.
Nagyon fájt.
Viszlát!
Helló!
Jövök!
-Menjünk! -Mi?
Most. Elmegyünk.
-Hova? -Ne kérdezz, csak gyere!
Jól van. Mindjárt jövök.
-Hova mész? -A kalapomért.
Nem, nem azért.
-De igen. -Át ne öltözz!
-Jó így. -Kalap!
Sose csak kalap!
KABARÉKLUB
-Gyerünk! -Nem tudtam,
hogy ide jövünk.
Mit hittél? Hogy kagylót veszünk?
-Inkább. -Kifelé!
-Szeretem a kagylót. -Kiszedlek.
-Erőszakos vagy. -Szállj ki, és menj be!
Ha muszáj.
Muszáj.
Még jó, hogy átöltöztél.
Gondoljanak a Yankees neveire!
Nem lenne mókás, ha Whitey Ford egy Chevyt vezetne?
Ha Mickey Mantle díjainak nem lenne helye?
Ha Jim Coates megfázna télen?
-Bobby! -Igen?
-Itt a csajszim. -Cukik vagytok.
-Fellépni jött. -Bocs, nem fér be.
-És? -És?
-Dobj ki valakit! -Miért?
-Ez komoly? -Múlt héten volt nő.
-De nem ő. -Menjünk!
Tudod, hogy jó.
Shy Baldwin sörétjével a seggében?
-Baszd meg! -Így már jöhet.
-Tényleg? -Nem,
de kedves leszek. Maradhattok.
Csak igyatok valamit.
Ez feldühít.
Hát még engem. Iszol?
-Én igen. -Én is.
Hallottak Harper Lee új könyvéről?
-Sör. -Martini olívával.
Tudják, mi a kedvenc itala? Tequila Mockingbird.
Hát ez majdnem kagyló.
Jó, elég belőlem. Bemutatok egy vicces úriembert
Crown Heightsból.
Még tusolt is, mielőtt idejött.
Itt is van a nagy Noah Birnbaum.
Noah Birnbaum?
Noah Birnbaum.
Jól értem, hogy őt sem volt hajlandó dobni értem?
Ilyen mélyre süllyedtem?
Nem, Bobby csak egy idegesítő kis faszfej.
Ő már csak ilyen.
Mekkora barom.
Helló, hogy vannak?
Hogy köszönhet ilyen semmitmondóan
ez a barom?
-Barom. -Barom.
Kaptak italt? Igen?
A nem zsidók Cabernet-t isznak.
-Tudtam. -Ugye?
A zsidók kedvence
a „milyen hideg van”! Barom.
-Barom. -Barom.
Sid barátommal láttunk egy táblát
egy templomnál. „Ha megtérsz, kapsz 50 dollárt.”
Azt mondja: „Kell a pénz, bemegyek.”
Negyed óra múlva kijön. Megkérdem:
„Sid, kaptál 50 dolcsit?”
Mire ő így szól:
„Ti, zsidók, csak a pénzre gondoltok.”
Zsidó vagyok.
Ez hangos volt.
-Leszarom. Még egyet! -Haladjunk!
A fiú meséli otthon, hogy szerepel a sulis darabban.
„És mi leszel?”
-Oda sem kell fordulnom. -Mire ő: „Zsidó férj.”
Mire az anyja: „Mondd meg,
hogy beszélni is akarsz!”
-Szép. -Nevetnem kéne?
Hallok valamit
-a közönségből. -Mi a fasz ez?
Csak szórakozunk.
Elég! Stewie, még egy szó, és repülnek!
Ünneprontó!
Sajnálom Mózest.
Zsidókat vitt át a sivatagon.
Unalmas!
Nem véletlen kapott két könyvet.
Anya! Apa! Én vagyok.
Joely! Te és a cuccaid!
Apa akarta.
A duplán könyvelős
rendszer az oka.
Tedd le, tedd le!
Egyél valamit!
Nem, mennem kell.
Nem kérdés, hanem parancs. Túl sovány vagy.
Jó. Eszem egy kicsit.
Jó az illata.
Igen. A kedvenceidet főztem.
Elfelejtettem.
Joely, ő Lena Brofmann az utca végéről.
Tanárnő a PS 144-nél.
-Köszönj! -Helló, Lena!
-Helló, Joel! -Mit is tanítasz?
Zenét. Harmóniát és kompozíciót.
És fuvolázom is.
-Így van. -Anya?
Joelnek van egy klubja,
sok közös van bennetek.
Nem csodás?
Gyertek csak!
Ülj le, Lena!
-Még? -Egy kicsit.
Joely, ülj le!
Beszélgessetek, ismerkedjetek!
Majdnem kész a vacsora.
Jól vagy?
Persze. Csak van bennem valaki, aki szeretné, ha már kiengednék.
-Megbocsátasz egy percre? -Hogyne.
-Anya... -Szép, ugye?
Elment az eszed!
-Nem maradok. -De igen.
Nincs hátsó ajtó?
Két perce maradni akartál. Mi változott?
-Lena Brofmann. -Mi?
Szép lány és tehetséges zenész.
-Nála lehet a fuvolája? -Terhes!
-Picit. -A gyerek szinte jár!
-Sótlan. -Nem járhatok terhes nővel.
Egek, arra nincs is idő.
Megmondom, hogy őrült vagy.
Elvált apa vagy két gyerekkel.
Klubod van Chinatownban,
ami megmagyarázhatatlan.
Nem válogathatsz.
-Anya... -Muszáj.
Kell egy társ.
Mellette rendes férfi lehetsz.
Szerinted apád hol lenne nélkülem?
Vigyázz!
Egy okot adj, amiért nem tölthetsz
egy estét azzal a lánnyal!
Szóval...
-Milyen a tanítás? -Imádom.
Főleg a gyerekeket.
Fogadjanak szeretettel egy nagyon mókás embert, azaz engem.
De tapsolják meg a barátom, Frankie Bordent is! Szép volt!
Frankie Bordenre ráférne, hogy megerőszakolja egy zebra...
Frankie Borden a legalja.
Jön egy nagyon vicces fickó,
a neve Billy Jones.
Kösz! Nem én szültem, de rendben.
Billy Jones?
A legaljának a legalja!
De előtte beszélek a közelgő műsorról.
Ott van.
Csak egy barom áll így.
...egy estére igazi csemegével készültünk.
A fő szám Nagy Dave...
Még Billy is lelép a show-ról.
Rémes show. Rémálmaim vannak róla.
Mindjárt jövök.
Várj, hova mész?
Visszatér a mi Jess Claytonunk
a legutóbbi vegasi útjáról.
Akit a nemzetközi vonal érdekel,
szerdától péntekig
fél nyolckor és kilenckor...
Mit vigyorogsz?
Billy Jones kiment cigizni.
Tíz percünk van,
mielőtt körbejárja
az épületet.
-Mi? -Kizártam.
-Te kis bajkeverő. -Igen.
Itt jön ő,
a világ körüli útjáról,
már ha a világ Scranton.
Mindenki kedvence, kivéve a feleségéé,
Billy Jones!
Hol vagy, Billy?
-Miért vigyorogsz? -Billy Jones!
Köszönöm, köszönöm.
Ez az, Billy!
Hol van Billy?
Kemény hét.
Nők.
Nem bírni velük, nem... Ennyi,
nem bírni velük.
„A nejem.” Haver!
Egy jós azt mondta neki, hogy ő volt Mária skót királynő.
Remélem, jó volt, mert ebben az életben
csak skót mosónő.
Dolgozni akar.
Ez vicces?
Mondom: „Dolgozhatnál rajtam és alattam,
azt mégse csinálod!”
Ezt Bobbynak küldöm.
Kapcsolják ki! Le a fényt!
Mennem kell. Miért beszél a nejem a meccs alatt?
Francba.
„...valami jót, bevinnélek a hálóba.”
Nem rakta ki Birnbaumot és Bordent se.
-Mi a fasz? -Csinálj show-t!
-Ő már megtette. -Csak jobban.
-Örökre ki vagytok tiltva. -Elég!
Régen jó volt.
-Mi történt? -Mi?
Billy szájából tetszett volna.
Ez a szórakoztatásról szól.
Nem a gúnyolódásért jönnek az emberek.
Csak a mókáért.
Ezt tettem,
mókáztam.
Spóroljon meg két dolcsit!
Ötvenért én is szórakoztatom.
Hé, ki akar szórakozni?
Mit keres itt, kedves?
-Mi? -Jöjjön!
-Várjon! -Ő egy humorista!
Ja, nagyon vicces.
Várjon!
Már megint, a kurva életbe!
Szóval jó volt?
-Jó volt. -Nagyon is.
Lelkesítő. Pár szót nem ismertem.
Pedig a Princetonon tanultam.
Megváltoztatom.
Porolják csak le a szótáraikat!
Bejelöltem pár apróságot, de elmehet.
Remek. Örülök.
Ennek is fog.
És így spórolunk a bélyegen.
Mi ez?
-Az első fizetése. -Az első. Csodálatos.
Kéri a bélyeget?
Kihagyom. Köszönöm, Gabe.
Én köszönöm.
Minden, amit a férfiaknak mondunk, átmegy
egy rossz szűrőn.
A „nem” nekik „igen”.
Az „állj” nekik „menj”.
A „szórakozás”
nekik „szórakozás”.
Ugyanaz, de kiragadták a kurva környezetből.
Nincs káromkodás, tudom.
Velem mindig ez van.
Mondok valamit,
és lecsuknak.
Nem az a fontos,
hogy mit mondok,
hanem hol és mikor.
És hogy ki van épp ott
a közelben.
Kokain?
Miért vagy itt?
-Prostitúció. -Ebben a ruhában?
Azért, mert ki mertem mondani bizonyos szavakat
a kibaszott Krupke közelében.
Káromkodás, tudom.
Kérsz tüzet?
Kösz, kedves.
Ez az első alkalom?
-A sitten? Dehogy. Neked? -Igen.
Majd ráérzel.
Nem úgy...
Mindegy.
Hol tartottam?
Igen. Meséltem Bobbyról?
-Csak Billyről. -És Noah-ról.
A végére hagytam a legjobbat.
Miriam Maisel, elmehet.
Adjon egy percet, és befejezem!
Bobby, mármint...
Az tutira nem az ő haja.
Nagy kérés volt.
Túlságosan nagy.
-Visszakapod. -Ez csapda.
Nem az. Édes lány,
nem akarta a szüleit hívni.
Téged kiváltalak a sittről,
de egy ismeretlen prostit?
Nem vagyok az.
Még jobb, Miss Turnstile 1959.
Apropó jobb.
A hatodik jobbra.
Én hiszek neki.
Nincs rajta alsó.
Jobb a szellőzés.
Körbe-körbe megyünk?
Még két háztömb.
Jobb a sitt, mint az a béna klub.
A fények.
Bobby egy pöcs. Számomra halott.
Ez a lényeg.
Nem akarok játszadozni. Öreg vagyok.
Harminc se vagy.
Máshogy érzem.
Maradok inkább a Gázlángban.
Ahol önmagam lehetek.
Jó,
maradj csak!
De keress pénzt!
Azt pedig csak alkohollal lehet.
Én vezettem a Gázlángot. Ha nincs pia, nincs pénz.
Napi három show. Négy.
-Öt. -Ötször nulla az nulla.
Ha nincs pia, nincs pénz.
Egyikünknek se.
-Jó. -Hé, elhagytuk.
Mindig metrózok. Az A metrótól
két háztömb előre.
Ez segít?
Szia, Mikey!
Gyors leszek, mint a villám.
Hé, Nyuszi, lecsuktak!
Jó neked.
Kávé. Kérsz kávét?
Nekem muszáj innom.
Kösz, nem.
Van valakinél egy húszas?
Húszas? Mi vagyok én, Rockefeller?
Már csak két dollár kell.
Szóval a kávé.
Hogy mondanád el?
Új vagy?
Tapsoljuk meg Lana La Rue-t!
Egy kedves, hazafias ifjú hölgy.
Látom, a férfiak még mindig tisztelegnek.
Tartsd meg az aprót, édes!
Hé, szép öltöny!
Most biztos meztelen fekszik valahol egy hulla.
A hullamerevségről
hallottak?
Ölnék a fiatalságért, de nem halnék meg, hogy így maradjak.
Ez az utolsó estém itt, a Wolfordban.
Ne gratuláljanak ennyien!
Jó pihenést!
A pihenéstől messze vagyok, haver.
Új melót kaptam.
Hiányozni fogok
Annyira hiányzom majd
Sajnálhatják.
Szóval az öreg Cliff marasztalt.
Volt egy terve a pénzszerzésre.
Egy családi est.
A kölykökkel.
Két tej minimum.
Nem rossz ötlet.
A tőgyek már megvannak.
Szóval várom az új melót.
A nézők kicsit kifinomultabbak,
El kell mondanunk a szüleinknek.
Eddig bírtam.
Ismered Lena Brofmannt?
-Hé! -Állj!
-Hogy jutottál be? -Senki se őrzi a helyet.
Ez meg mi?
A pénzed, amivel kifizettem
-amit... elvesztettem. -Elszórtál.
És a biztosítós fickó?
Még üldöz?
A húgom naponta leszopja az irodában,
szóval nem.
Kész. Megegyeztünk.
Újra a nullán.
Miután kiváltottam Miriamet és azt a prostit.
Minden mondatod rosszabb, mint az előző.
Várj!
Soha többé
ne szórakozz
a nejem pénzével!
-Exnejed. -Ne!
Érdekel, ki felelős ezért.
Anya?
Minden fent van.
Nem vagyok zsiráf. Normális konyhát akarok.
Hogyne.
-Apa? -Miriam! Szia!
Jó estéd volt?
Remek. Lecsuktak prostitúcióért.
Az szuper.
Minden rendben?
Hogyne, persze.
De van valami,
amiről komolyan akarok beszélni veled. Ülj le!
Ülj le!
-Miriam... -Eleget ittál.
Nem helyes,
hogy az embert a lánya támogassa.
Ez ellentmond
-az apa-lánya törvénynek. -Jó.
Megkaptam az első fizetésem A Hangtól.
Neked adom az egészet.
Költsd a háztartásra! Tessék!
-Apa... -Vedd el!
Ez egy heti?
Igen.
Mire lesz elég?
-Őszintén? -A legőszintébben.
-Egy tojásra. -Az jó.
Akkor egy tojás.
-Talán kettő. -Majdnem egy omlett.
Vehetnék belőle sót.
Egy fél répát.
-Biztos egy hétre szól? -Ez a heti fizetésem, Miriam.
Mondták, hogy ilyen kevés lesz?
Azt hiszem. Úgy örültem, hogy felvettek,
talán nem is figyeltem.
Kellett volna az a bélyeg.
-A mi? -Semmi.
Csatlakozz!
Tudod, mi ebben az ironikus?
A munka
remek.
Mármint
igazán remek.
Kedvelem őket.
Mások, okosak,
de lazák.
A legviccesebb az...
Igen?
Ők is kedvelnek.
Mindenki kedvel.
A Columbián nem.
És ezt nézd!
Ez te vagy.
-Kereteztesd be! -Nem, nincs rá pénzem.
Dehogynem, többre is.
Vicceltem.
Mire elég 96 cent
visszatartott adó
a kormánynak?
Lássuk!
-Vadászgépre? -Annál komolyabbra.
-Kapcsokra? -De tűzőgépre már nem.
Anélkül sokáig tart.
Apa, tudom, hogy sokkol, de...
Vedd úgy, hogy azt csinálod, amit szeretsz.
Igen.
Mindketten.
Művészek vagyunk.
Bár egyikünket érdekelhetné a bank művészete is.
Biztosan
meg tudod oldani?
A művészetre!
Kreatívfelelős Dittrich-Varga Fruzsina