Der er det.
Resten.
-Sofaen. -Dine spisebordsstole.
-Tv'et. -Orgielamper.
Orgielamper?
Det er ikke orgielamper.
Hvad laver personerne på dem?
Hun er lærer,
og det er hendes veldrejede elever, og... Det er pornografisk.
Hvad lærer hun dem? Fransk?
De er pæne. Jeg kan stadig lide dem. Hvad siger du?
Det vil tage tid at aflæsse alt.
Godt. Jeg har et par ærinder.
-Tager du over, Imogene? -Ja.
Godt, drenge, kom i sving!
Undskyld, jeg herser.
Pas på jer selv.
Forsigtig med orgielamperne.
Olie er svært, men jeg ser, hvad jeg kan gøre.
Du er skøn. Hav en god dag.
-Herman. -Fru Maisel!
Hvordan har Marilyn det?
-Vi har lige fejret 30-års jubilæum. -Mazel tov!
Jeg er tilbage, og der er tonsvis af rensetøj på vej.
Jeg får det hurtigt klar.
Og jeg har stadig kredit?
Naturligvis. Var det 15 dollar?
Noget i den stil. Jeg tænkte
på en højere kredit.
-Højere? -Kan vi sige 30 dollar?
Jeg har ikke vasket længe.
Der er så meget arbejde,
at det vil være praktisk for os begge.
Det kan gå an.
Du er alle tiders.
Jeg giver et til alle, jeg kender.
Markedsføring.
Tak, fru Maisel.
Og 63 cent tilbage. Tak, kom igen.
-Eli! -Fru Maisel!
-Stadig byens bedste boller? -Det håber jeg. Er du tilbage?
Fra i dag.
Jeg er parat til at få kredit igen.
Hvad var det? Ti?
I gamle dage. Men jeg tænker det dobbelte nu.
-Ja? -Gange tre.
Mine børn spiser.
Det bør du vide, med seks.
En højere kredit er praktisk for os begge.
-Det er det vel. -Kender du Herman?
Han tryglede mig nærmest om at hæve den.
Jeg kigger på det.
Alle tiders. Kommer jeg ikke tilbage med dem,
æder ungerne mig.
-På klods? -Præcis.
Jeg giver et til alle, jeg kender.
Markedsføring, Eli!
Tak, fru Maisel.
Johann! Ny uniform?
Renserimanden og bageren
tiggede om høj kredit.
Voksne mænd tiggede.
En højere kredit gavner dig mere end mig.
Jeg tjekker.
Nævn Herman og Eli.
Kortet til din chef.
-Klart. -Alle tiders.
-Randy! -Halløj, fru Maisel!
-Hvem har byens bedste meloner? -Mig.
Jeg er stødt.
Jeg er tilbage og vil tale om min kredit.
Din kredit?
Den fantastiske fru Maisel
Har du set en mælkemand tigge, Walter?
Seriøst. Han tiggede om at hæve kreditten.
Han talte om, at det gavnede ham mest.
Ikke der.
-Køkkenting. -Jeg organiserer.
Jeg er kvinde. Jeg er ikke god til forretning.
Vær sød, vi kan lide Antonio.
Undskyld. Min nordiske bedstemor.
Det kølige raseri.
Med bageren, købmanden og renserimanden
giver det mening at have dig med.
Jeg vil nødigt skifte apotek.
Femogtyve er fint.
Jeg siger til alle, at du er den bedste til stoffer.
Du forstår mig. Markedsføring, Walter. Farvel.
Svinet gjorde modstand.
-Hvad laver du? -Løser mit likviditetsproblem.
I sidste uge måtte jeg få Moishe
til at udsætte afdragsbetalingen.
Jeg tog Esther med.
Hun sad på skødet,
barfodet, lidt beskidt med sin enarmede dukke.
-Nej. -Jeg talte om, hun manglede sko.
Esther græd på kommando.
Jeg kneb hende.
-Uden skam. -Men det virkede.
Udsætter jeg regninger for mælk, vask,
købmand, slagter, bager og apotek
et par måneder,
kan jeg nok komme ajour.
Halløjsa, gamle ven.
Din hædersplads venter.
Hylden er fuldkommen.
Kom. Jeg har brug for en mening.
Hvad siger du?
Er det kubistisk...
Nej, seriøst, hvad synes du?
Det er sindssygt.
Ved første blik, men hør på mig.
-Midge! -Okay.
Gammelt sted, nyt liv, ikke?
-Jo. -Nye perspektiver. Interiører.
-Okay. -Sofaen i stuen
skal stå der.
-Den er bygget hertil. -Ja.
Tv skal stå over for sofaen og så videre.
Køkkenet er køkkenet.
Foyeren er urørlig.
Hvor kan jeg skabe noget nyt?
Noget farverigt, noget, der bare er "mig"?
Soveværelset.
-Du burde ikke... -Et nyt...
...udspil.
Det behøver ikke at være som før,
men det gik.
Joel og jeg gav mening, og se, hvordan det endte.
Jeg vil gå ind i soveværelset og føle, at det er mit.
Jeg vil ikke føle, at det er, hvor Joel og jeg
ofte havde...
-Ja. -Han brød op med mig her.
Han stod der. Jeg stod her.
Det er anderledes, han brød med mig,
hvor kommoden står, og jeg stod,
hvor sengen er, stor trøst.
Hvad synes du?
Du bør stille det tilbage som før. Det her er sindssygt.
-Imogene, jeg blev såret. -To gange, skinneben og tå.
Af Joel.
Jeg ved det.
Men stil det tilbage. Som det var.
Flot og smukt.
Og nu du er her alene, så du får begge skabe.
Nej.
Jeg vil leve med det her og se, hvordan det føles.
Pis.
Hvordan føltes det?
Jeg må ringe til slagteren.
-Skraldemænd strejker ikke. -Siger hvem?
Mig! Pludselig bygningsfejl, Jerry?
Jeg tager fejl.
Hvornår tømmer de affaldet?
-Kommer det sagen ved? -Det er sanitet.
Kev har ret.
Bernie smed en avocado ud i sidste uge, der stadig er her.
Abe Weissman, der er du.
Undskyld, er jeg sent på den?
Mødet skulle være klokken ti.
Du kommer ikke for sent. Tre af os sov her,
ikke fordi deres koner smed dem ud.
Hun smed mig ikke ud. Jeg måtte ikke komme ind.
Da vi vågnede, var mødet begyndt.
Alle sammen, det er den berygtede Abe Weissman,
Broadways rædsel. Nu vores rædsel.
-Godmorgen. -Alt vel?
Du kender grafiker, Terrence.
Bernie har nyheder. Jerry har lokalt stof.
Leonard har meningsklummen.
Vores fotograf, Kal-El, fra planeten Krypton.
Jeg begik den fejl at vise dem mine Superman-tegneserier.
-Gilbert. -Jules er vores tegner.
Kev, hvad er du?
-Rend mig. -Vores egen digter.
Og det er selveste hovedet. Sid ned.
Generer det, at jeg ryger, Abe?
Nej, jeg ryger selv pibe.
Ja. VI ryger ikke just det samme.
Flot antræk, Weissman.
-Chef Tweed. -Stop, Jer.
Fri påklædning. Mailer dukkede op i undertøj.
Hvorfor dolkede han sin kone? Hun virkede rar.
Hun sagde til Norman, at han ikke var Dostojevskij.
Jeg snakkede med hans kone til en bogfest.
-Hun var selv ude om det. -Nogle af os har aftaler.
Lad os genoptage.
Tjek kilder. Er det sandt, bruger vi det.
Abe, jeg hader at gøre det,
men du har tre ting at se på næste uge.
-Tre? -Jeg ved, det er meget.
Nej,
The Voice har i gennemsnit 3,25 teateranmeldelser.
Så det er almindeligt.
Hvor har du det tal fra?
Læste de tidligere numre.
På biblioteket på 42nd.
Det tog et par uger.
Har du læst alle numre?
Alle undtagen 13. november 1957.
Nogen må have stjålet den.
Jeg gad godt lukke det hul en dag.
Det er, som om jeg har vist jer mine Superman-tegneserier.
Nej, vi bifalder din grundighed, hr. Weissman.
Og betvivler din mentale egnethed.
Carol, find 13. november 1957 til Abe.
Lad os lukke hullet nu.
Jeg hørte fra annoncefolkene.
Sidste uges forside gjorde deres liv til et helvede.
Fuldført mission.
Jeg hader annonceafdelingen.
-Miriam, vi er her! -Vi bankede ikke på.
Der var debat,
men sådan blev det.
Halløj, I to.
Usædvanligt. Det er som at rejse tilbage i tiden.
En mærkelig fornemmelse.
Som noget fra The Twilight Zone.
Det sidste afsnit var en skønhed.
-En rundvisning? -Ja tak.
Der var den her annoncechef,
overanstrengt, bekymret.
Klart en stand-in for Rod Serling.
Smukt. Og den udsigt.
Jeg fik min flod igen.
Han havde en chef, der altid råbte ad ham:
"Skub på, Williams!"
-Spisestuen. -"Skub på."
Så faldt han i søvn i toget på vej hjem.
Alt dit porcelæn. Og klaveret.
Han vågnede i en idyllisk by ved navn Willoughby.
-Skal vi? -Et andet århundrede.
Der var hestetrukne vogne og et hornorkester.
Jeg taler med mig selv.
-Jeg har altid elsket de stole. -Også jeg.
Så perfekte til rummet.
Denne vej. Til soveværelset.
Har vi set køkkenet?
Piger?
Jeg ville noget andet.
Er I deromme?
Teknisk set er det stadig et soveværelse.
-Svar mig. -Lad os se gæsteværelset.
Der er også ændringer.
-Sjovt. -Vent.
Har vi set soveværelset?
I går for hurtigt.
Hvad siger du?
Det er vores ting.
-Det ved jeg. -Hvad laver de her?
-Det er vores ting. -Ja.
Hvad laver de her?
Derfor inviterede jeg jer.
-Jeg vil give jer et tilbud. -Tilbud?
Ville det ikke være vidunderligt...
...for jer...
at flytte ind hos mig?
Og børnene.
Og naturligvis Zelda.
Hele Weissman-klanen sammen igen
i den oprindelige bygning blot et par etager under, hvor I boede.
-Hvad siger I? -Ja.
-Klat nej. -Hvad?
-Tænk dig om. -Tænk over det.
I må ikke reagere forhastet.
Det er ikke forhastet.
Jeg hørte dit tilbud og vidste, det var dumt.
Far, vær nu sød.
Det vil bringe dig tilbage i dit kvarter,
din aviskiosk, din Zabar's, din synagoge,
der, du køber din syltetøjsdonut,
du ikke fortæller mor om.
-Syltetøjsdonut? -Det kan man få
-i metroen. -Sig, du er lykkelig i Queens.
Kom nu, sig det.
Se lige, hvem der er snobbet.
Jeg kan lide idéen.
Ja? Vi står i gæsteværelset.
-Og? -Så når du har gæster,
sover de på os?
-Hvis de er kåde. -Og vi får bræk-badeværelset.
-Hvad for et? -Det, som Ethan kastede op i
for to år siden. Voluminøst.
Der er blevet gjort rent. Tag det ved mit soveværelse. Det er identisk.
Esthers overfyldte ble-badeværelse.
Kors. Vi deler.
Badeværelserne bliver fælles, så vi alle kan gøre oprør sammen.
Du er en lusket en!
-Far. -Abe.
Du ville få os over,
spille musik, drikke os fulde,
lokke os med blomster, dejlig middag og billigt klaver?
Det er sikkert ikke engang stemt.
Det er stemt og har en dejlig varm tone.
-Resten af min pointe er begrundet. -Jeg vil passe på jer.
Betale tilbage for at have opfostret mig.
Du skulle aldrig have købt den tilbage.
Hvilken mand vil have en kvinde, der ejer en lejlighed?
Det stemmer. Du er mindre feminin.
Lad mig hive op i shortsene og mande mig op.
Hvad var det?
Skal vi spise, så lad os spise.
"Mande sig op."
-Hej. -Hun tror, at vi er schnorrers.
-Hej, bedstemor. -Han er stædig.
-Hej. -Gå tilbage i seng.
Det er et mareridt at bo hos Moishe og Shirley.
De er nudister.
-Man vænner sig til det. -Tænk.
Den her lejlighed, det er
som dit Willoughby, ikke?
Fra det der program. Indbydende, fredeligt, idyllisk hjem.
Willoughby var bedemanden,
hvor ham "skub på" fyren endte.
Han var død til sidst, Miriam.
Han sprang ud fra toget. Det ville du vide, hvis du lyttede.
Det der Twilight Zone lyder dumt.
Undskyld?
-Miriam. -Alle er døde,
eller tror, de er døde,
eller kommer fra rummet og ved ikke
eller tror, de er døde, men er fra rummet.
Forkert. Det er alternative realiteter.
Stop så, begge to!
Abe, hør. Vi kan ikke bo hos Moishe og Shirley.
Vi mister vores forstand.
Hvad end du siger, vil du gerne tilbage.
-Det vil du. Også jeg. -Tak.
Folk må ikke tro, det er velgørenhed.
Vi får brug for en dækhistorie.
-Dækhistorie? -Vi kan ikke sige,
-du underholder os. -Ydmygende.
Var det ikke ydmygende at bo hos Moishe?
Nej, vi havde en dækhistorie.
Den må jeg høre.
Vi sagde, at vi flyttede, fordi Abe forlod Columbia,
og vores fabelagtige lejelejlighed røg i vasken,
og vi sagsøgte en lurvet udlejer
for at få vores depositum.
-Hvem? -Den lurvede udlejer. Hør her!
Har den lurvede udlejer et navn?
Og vi ville ikke leje under søgsmålet,
så vi flyttede ind hos Moishe.
-Retssagen er i næste uge. -Om hvad?
Hører du efter?
Vi skal have depositum tilbage.
Crink findes ikke.
Den logiske dækhistorie er,
at vi købte stedet tilbage til dig.
-Hvad? -Den er jeg med på.
Jeg gjorde det for jer,
og nu vil I fortælle verden, I gjorde det for mig?
Det er forkert.
-Er det en konkurrence? -Nej.
Jeg troede, det var altruisme.
-Det er det. -Vi er enige.
-Hvad? -Du flytter ind hos os.
-Ikke? -Sådan.
Godt. Jeg tager en drink.
Tak, fordi du afslørede det med donutten.
Hun er i en skrøbelig tilstand.
Tal sagte og ingen pludselige bevægelser.
-Okay. -Fællesreglerne
er ingen smuglervarer, stoffer af nogen art,
våben, noget, der kan blive brugt som våben.
-Okay. -Det omfatter kuglepenne, blyanter,
værktøj, snørebånd, sejlgarn, neglefile,
flaskeåbnere et cetera.
-Forstået. -Tal med patienten,
du besøger. Åbn ikke vinduer,
luk ikke døre. Forstår du?
Ja.
Vi har udarbejdet en liste over ting,
der stresser hende, og som ikke må nævnes.
Det er mest navne på tidligere elskere.
De omfatter:
"Vincent Price, Edgar G. Robinson, Jan fra Jan and Dean,
Dean fra Jan and Dean, Howlin' Wolf, Salvador Dali, Cubby O'Brien."
Fra Mickey Mouse Club?
"Fess Parker, Igor Stravinsky, Adlai Stevenson."
Du får listen. Den er lang.
Endelig må du ikke nævne byen Cleveland
eller bruge ordet "fugtig".
Den sidste forstår jeg.
Lige frem.
Sophie?
Gudskelov, Susie. Du er her.
Og af egen fri vilje.
Det gør det særligt.
Du har ringet flere gange.
Har jeg? Det hele er så uklart.
Og skyerne er formede som frugt.
Der er en banan.
Der er en kumquat.
Sid ned.
Hvordan er du endt her?
Susie, jeg har været igennem et helvede.
Efter Frøken Julie er det gået nedad.
Mørket omsluttede mig som en gammel minkfrakke.
Jeg søgte hjælp.
Så jeg mødte min advokat, min presseagent,
min impresario og min investeringsrådgiver.
Og vi besluttede, at jeg skulle få et nervøst sammenbrud.
Fik du det?
Her er min kære Helen. Goddag, Helen.
Goddag, Sophie.
Jeg har møde med min manager.
-Hvordan har Leslie det? -Stadig i respirator.
-Nogen åbnede hendes vindue. -Det er imod reglerne.
De undersøger det.
-Farvel. -Vi ses til dækspillet.
Hold da kæft.
Man vænner sig til det.
Se os lige.
Et par fugle i gøgereden.
Jeg er på besøg, men jeg er her også af en anden grund.
-Dawes! -Ja.
Det er tid til mine piller.
Deres timing er upåklagelig
-som altid. -Ja.
Du ser ud til at have det godt.
Det er jeg glad for.
Vil du have en af de gule? Jeg kan ikke lide dem.
Vi skal have ordnet lidt forretning.
Du skal underskrive noget.
Vil du have min autograf?
Lidt. Det er et dokument,
der siger, vi ikke længere arbejder sammen.
En advokat har læst det igennem.
Det er en slags formalitet,
da vi ikke vil få noget med hinanden at gøre igen.
Men du er min manager.
-Jeg er ikke din manager. -Du fik mig på Broadway.
-Det gjorde min manager. -Jeg er ikke din manager.
Så mange eventyr forude.
Mig og min manager.
Jeg er ikke din manager.
-Jo. -Det er jeg ikke.
Læs det her.
Nå?
Det er en opløsning af jeres partnerskab.
Vil du virkelig det?
Ja.
Fint.
Det er tid til skumbad.
Lucille! Vent!
Miriam, bank på. Det er et badeværelse.
-Mit badeværelse. -Badeværelserne er fælles.
Gælder det ikke længere?
Jo, men hvorfor arbejder du på mit... vores badeværelse?
Jeg har intet arbejdsværelse og har brug for skriverum.
Det skal være hyggeligt, for så er jeg kreativ.
Men dit... vores andet badeværelse har samme størrelse.
Det er for tæt på, hvor din mor sover.
Det ville vække hende, og det er uhøfligt.
Ja, du vil ikke være uhøflig.
Ingen røde penne.
Ellers andet?
Døren!
Mor, du er oppe. Du flytter om i mit køkken.
Alt sad fastklemt på de lave hylder,
fordi din lille ven organiserede det på den måde.
Jeg syntes, det fungerede.
For Tommeliden. Eller de syv små dværge, men ikke normale mennesker.
-Forstået. -Isobel?
Imogene.
Far! Mor er oppe!
Hvad vil du have til morgenmad?
Mysli.
Du er konsekvent. Det kan jeg lide.
Mor, tog du mælken med ind?
Nej.
Pis.
-Miriam! -Jøsses!
Kommer I snigende?
Vi var bare ude at gå.
Det her?
Jeg var bange for, den gik til spilde,
så jeg ville sætte den i mit køleskab,
til I kom tilbage.
Det ville jeg gøre for alle.
Ligesom mælkefeen. Men I er tilbage.
Så det behøver jeg ikke.
Værsgo.
Nyd jeres mælk.
Dejligt at se dig.
Og så dejligt, at dine forældre købte stedet tilbage.
Anson Gård. Det er Gus.
Gus. Det er Miriam Maisel fra Riverside 385.
Der er sket noget med vores mælkelevering.
Ja, Maisel, Riverside 385.
-Det er din konto. -Hvad med den?
Du har ingen kreditværdighed.
Vi har haft en konto i fem år.
Din mand havde kontoen.
Joel Maisel.
Han havde kontoen.
Ja, og jeg er fru Joel Maisel.
Hans kone fra dengang.
Han betalte, så det var hans regning.
Det var vores.
Du begynder forfra,
så kontant betaling.
-"Beklager" -Det kan ikke hældes på mysli.
Kom så med den skide mælk.
-Miriam! -Sådan er firmaets politik.
Jeg kan intet gøre.
Det er sørme venligt.
Gus. Vil du vide noget?
Jeres mælk er slet ikke så lækker.
-Det beklager jeg. -Den smager af kopis.
-Miriam! -Jeres smør stinker.
-Frue! -I har dårlige køer, Gus.
-Blot en tidligere kundes mening. -Frue...
Det er toast eller banan. Vælg.
Nej! Det vil jeg ikke have.
Det er fandeme mandens verden, skat.
Okay.
...stolt søn af Harlem, Shy Baldwin skal giftes.
Så mange knuste hjerter derude!
Shy overraskede sin kæreste
Monica Johnson ved at invitere hende på scenen,
knælede ned og friede
foran 3.000 fanatiske fans.
Brylluppet foregår i New York,
når Shy får en pause fra sin europæiske turné.
Vi følger op med flere detaljer.
I mellemtiden ønsker vi tillykke til det lykkelige par.
Godt, at hun sagde ja
med de 3.000 fans.
Som om nogen kan afvise Shy Baldwin.
Deres mand er blandt publikum i dag.
Hej skat...
Ja, ja.
-Hallo? -Hej, søster. Gode nyheder.
Gode nyheder? Checken?
De udskriver den i dag. Det er forretningssnak.
Når de skriver checks,
siger de, at de udskriver dem.
Du er en mirakelmager.
Tak. Og jeg har fået et nyt job.
Hvor?
Her på forsikringskontoret.
-Hej, Marcie. -Hej.
Hvilket forsikringskontor?
Vores forsikringskontor, dumrian.
Hvorfor arbejder du på vores forsikringskontor?
-Hr. B ansatte mig. -Til hvad?
-Jeg skal være sekretær. -Umuligt.
Jeg gjorde, som du sagde.
Jeg gik i seng med hr. B, og han sagde:
"Checken er klar på fredag. Lad os gøre det igen."
Jeg sagde ikke, du skulle gå i seng med ham.
-Det troede jeg. -Jeg sagde: "Flirt."
Ikke: "Sov med."
Nå, men nu ser vi hinanden.
Han tilbød mig et job.
Jeg sagde: "Hvis jeg ikke skal arbejde hårdt."
"Intet problem."
Jeg skal bare gøre ting ved ham i frokostpausen.
Okay med mig.
Lad mig forstå det korrekt.
Du arbejder på forsikringskontoret, vi bedrog,
og gør ting ved forsikringsagenten,
som nu er medsammensvoren?
Det sker af og til med fyre.
Du skulle ikke gå i seng med ham.
Råb ikke. Kom nu,
du begyndte ved at stjæle din klients penge.
Jeg stjal dem ikke, jeg lånte dem.
Hvis man låner dem uden at sige det,
er det ikke at stjæle?
Kan folk lytte med?
Ja. Hvad så, Kyle?
Så hold kæft!
Sikke et brushoved.
Jeg smutter. Hils din mand.
Ja. Han er glad for, jeg fik et job.
Bare få den check, tjept.
Hallo?
-Det er mig. -Miriam? Du lyder underlig.
Jeg måtte ikke skrive mælk op.
-Hvad? -På min mælkeregning.
Joel må godt, ikke mig,
for den stod ikke i mit navn.
Jeg skal betale for mælk,
og jeg ved ikke, hvorfor jeg tager det så dårligt.
Får du mælk uden at betale?
Det vidste jeg ikke.
I går var jeg helt oppe at køre.
Nu er der intet, der fungerer,
og det var vanvid at købe lejligheden,
og min mor vender mit køkken på hovedet,
og min far er topløs på badeværelset og bruger min læbestift...
-Hvad? -Hvorfor købte jeg lejligheden?
Korrektion. Mine forældre købte den,
hvilket gør mig til en schnorrer.
Nul anerkendelse.
Jeg kneb min datter. Jeg bør arresteres.
Skal jeg komme over?
Og L. Roy Dunham langede ud efter mig igen.
Ja, jeg så det.
Han var vild med en komiker på Copa og sagde,
at fyrens optræden var ulig det slet ikke morsomme pladder
fra ingens favorit, fru Maisel."
Han skriver om mig uden at skrive om mig.
"Det overhovedet ikke morsomme pladder fra ingens favorit, fru Maisel."
Kan du det udenad?
Nej, jeg har avisen. Fyren er et pikhoved.
Vent, til han hører, jeg ikke har råd til mælk.
De bliver små og krogede,
og Imogene vil indrette deres køkkener for dem
og de syv små dværge,
Ethan bliver gjort til grin,
fordi jeg ikke kunne få mælk.
Det sker. Det er mit liv.
Hvorfor stønner du?
Min seng står et andet sted,
men det duer der.
Den skal tilbage, hvor den stod, da Joel
med den enorme kreditværdighed boede her,
hvilket ikke er pointen. Og jeg...
Jeg ødelagde mit forhold til Gus.
"Kopis." Jeg er et uhyre.
-Ved du, hvad der vil ske? -Hvad?
Jeg ender gift med Joel,
det vil hans kæreste ikke kunne lide,
eller også må jeg begynde at lede efter en rar læge,
for det her er ikke godt.
Jeg har mælk her. Det er kun en uge gammelt.
Ellers tak.
For jeg bør lægge telefonen og tvangsfodre min søn med tør toast.
Miriam...
Tak, Sal.
Jeg troede ikke, din kone gav dig lov.
"Hjerteanfald på en pind."
Jeg er mellem koner.
Det er ærgerligt. Hvor mange er det nu? Fire?
Fem? Den første var Susan.
Sandra.
Den sidste var Sandra.
Jeg har haft to Sandra'er.
Du gør det svært.
Den første Sandra var narkomisbruger.
Så Dotty, hun forlod dig for Hal Roach.
Du blev international med flamencodanseren.
Conchita, hvad var det nu?
Hun valgte også Hal Roach.
Den anden Sandra med de hoppende babbeduller.
Var der en mellem Dotty og Conchita?
Susie, hvis du vil gå med mig, så lad os følges.
Du skal ikke stalke mig.
Okay.
Så sig mig. Hvorfor er du her?
Det er Sophie.
Det siger du ikke!
Hun er skør, Harry.
Værre end før.
Vi taler om Frances Farmer for fuld kraft.
Er hun på sin galeanstalt?
Jeg besøgte hende. Hun skulle underskrive en afståelse,
noget lovligt. Hun vil ikke.
Vent, til den udløber.
Hun er udbrændt, det er forbi for hende.
Det er sgu koldt.
Det er en kold branche.
Jeg burde have lyttet til dig.
Jeg har altid ret. Ved du ikke det?
På din egen syge måde advarede du mig
mod hende.
Man må gøre sine egne erfaringer.
Her er min bænk.
Kan du lide min bænk?
-Hvordan er det din bænk? -Læs pladen.
"Harry Drake. Hvor sødt det er."
En gave fra Gleason.
Se udsigten. Er den ikke smuk?
Jeg kan se to af de tre taglejligheder, jeg mistede til hustruer herfra.
-Hvad? -Du fik hende på Broadway.
Det var en katastrofe.
Hindenburg gange seks.
Men hvis Sophie var lidt mindre skør,
og hun havde klaret premiereaftenen,
var du blevet en legende.
-Det skete ikke. -Og jeg ville stalke dig i parken.
Ti Broadway-investorer truer med at sagsøge mig.
Hvad så? Hvilken uge bliver jeg ikke sagsøgt?
Det er den mest trættekære branche
i den mest trættekære by
i det mest trættekære land i hele verden.
Det er Amerika.
Hvordan har din pige det?
Det er mit andet problem. Jeg er rådvild.
Det med Shy Baldwin. Det er hårdt.
Nu har hun en idé om, hvordan hun kommer videre.
Hele den her mesterplan, som jeg ikke forstår en pind af.
-Vi sidder fast. -Så drop hende.
-Hvad? -Drop hende. Kom videre. Find en ny.
Jeg dropper hende ikke, Harry.
Jeg tror stadig på hende.
Hun har noget. Jeg ved det.
Hun er så skide enerådig.
Men hvis du ikke dropper hende, så få hende tilbage på scenen.
Hun er så kræsen. Hun foretrækker, at hatten går rundt.
-Ingen sprut, ingen penge. -Sig det ikke.
Lyt ikke til hende, Susie.
Komikere er skøre, alle som én.
De træffer dumme beslutninger og ser ikke skoven for træer.
Hun surmulede, hun fik luft, du lyttede.
Få hende tilbage på scenen.
Ja. Du har ret.
Og spred dig.
Få flere klienter.
Jeg må gå. Forlader jeg kontoret i fem minutter,
bryder der brande ud.
Tak, Harry. Virkelig.
Og jeg ringer til de der Broadway-fyre.
Sagsøgningen stopper.
Virkelig?
Folk taler om dig, Susie.
-Ikke noget godt. -Pyt med, hvad de siger,
så længe de siger noget.
San Remo,
tolv værelser, syv badeværelser, tjenestefløj.
Den gør ondt.
Vi ses.
Jeg kommer!
-Kom så. -Hvad?
Nu. Vi går ud.
-Hvor ud? -Tænk ikke, tal ikke, bare kom.
Okay, fint. Jeg er straks tilbage.
-Hvor skal du hen? -Jeg finder en hat.
Nej, det bliver ikke kun en hat.
-Jo! -Klæd ikke om.
-Det er okay. -Bare en hat!
Det er aldrig kun en hat!
-Kom nu. -Jeg vidste ikke,
vi skulle herhen.
Hvad troede du? Howard Johnson for muslinger?
-Muslinger er fint. -Ud.
-Jeg kan lide dem. -Jeg tvinger dig.
-Du er så kommanderende. -Ud, og ind med dig.
Under protest.
Noteret.
Gudskelov du skiftede tøj. Virkelig.
Tænk på navnene blandt Yankees-fyrene.
Ville det ikke være noget, hvis Whitey Ford kørte en Chevy?
Eller Mickey Mantle ikke havde plads til priser?
Tænk, hvis Jim Coates frøs om vinteren?
-Bobby, hej. -Ja?
-Jeg har min pige med. -Sødt par.
-Til et nummer. -Der er ikke plads.
-Og? -Og?
-Smid en ud. -Hvorfor?
-Er du seriøs? -Jeg havde piger sidste uge.
-Ikke den her pige. -Lad os gå.
Hun er fantastisk.
Med røven fuld af Shy Baldwins splinter?
-Fuck dig. -Nu giver jeg hende en plads.
-Virkelig? -Nej,
men jeg er en kammerat. Kom ind.
Jeg tager ikke engang betaling. Bare drik.
Det gør mig pissesur.
Også mig. Vil du have en drink?
-Jeg trænger til en drink. -Ja.
Har I hørt om Harper Lees nye bog?
-Øl. -Martini. Oliven.
Gæt, hvad hendes yndlingsdrink er? Tequila Spottefugl.
Men vi fik en død sild.
Nok om mig. Det er tid at præsentere denne sjove mand
fra Crown Heights.
Han gik endda i bad inden.
Her er han, den store fyr, Noah Birnbaum.
-Kom så, Noah. -Noah Birnbaum?
Noah Birnbaum.
Ville Bobby ikke droppe Noah Birnbaum for mig?
Er jeg faldet så dybt?
Nej, Bobby er bare et røvhul af en tøsedreng.
Du er det, du spiser.
Sådan en nullert.
Hejsa, alle sammen, alt vel?
Hvordan vælger han den generiske hilsen,
han skal trække op?
-Nullert. -Nullert.
Har alle drinks? Ja?
En vantros favoritvin er cabernet.
-Den kender jeg. -Ikke?
En jødes favorit er:
"Der er for koldt herinde." Nullert.
Nullert.
Jeg gik forbi en kirke med min ven Sid.
Der var et skilt. "50 dollar, hvis du bliver katolik."
Sid sagde: "Jeg er flad, jeg går ind."
Et kvarter efter var han ude, og jeg sagde:
"Sid, fik du de 50 dollar?"
Han rystede på hovedet og sagde:
"I jøder, I tænker kun på penge."
Jeg er jøde.
Det var højt.
-Pyt. En til. -Jeg fortsætter.
Drengen fortæller sin mor, han skal være med i skolestykket.
"Hvilken rolle?"
-Bag min ryg. -Drengen: "Jødisk mand."
Mor siger: "Sig til din lærer,
du vil have en talerolle."
-Flot. -Er det sjovt?
Vi har en spottefugl
-blandt publikum. -Hvad laver du?
Jeg hygger mig.
Stewie, et ord til, og du smider dem ud.
Lyseslukker!
Jeg har ondt af Moses,
der leder en flok jøder gennem ørkenen.
Sikke en hovedpine.
Ikke underligt, Gud gav ham to tabletter.
Mor? Far? Det er mig.
Joely. Se dig lige med det læs.
Fem års selvangivelser.
Systemet med to separate bøger
gør det voluminøst.
Læg dem ned.
Bliv og spis med.
Nej, jeg må gå.
Det er ikke et spørgsmål. Det er en ordre. Du er for tynd.
Måske en lille smule.
Det lugter godt.
Jeg har lavet alle dine livretter.
Jeg glemte det helt.
Joely, det er Lena Brofmann fra længere oppe ad gaden.
Hun er lærer i folkeskolen.
-Hils på. -Hej, Lena.
-Hej, Joel. -Hvad underviser du i?
Musik. Harmonilære og komposition.
Jeg er klassisk fløjtist.
-Det ville jeg sige. -Hør.
Joel ejer en musikklub,
så I to har en masse til fælles.
Er det ikke vidunderligt?
Kom nu, begge to.
Sid ned, Lena.
-Lidt mere? -Ja. Lidt mere.
Joely, sæt dig ned.
I to kan snakke og lære hinanden at kende.
Middagen er næsten ude af ovnen.
Er du okay?
Ja. Der er bare en, der siger: "Hej, slip mig ud."
-Vil du have mig undskyldt? -Ja da.
-Mor... -Smuk, ikke?
Du er vanvittig.
-Jeg bliver ikke. -Du bliver.
Hvorfor er der ikke en bagdør?
For lidt siden kunne du blive. Hvad har ændret sig?
-Lena Brofmann. -Hvad?
Hun er en smuk pige, talentfuld musiker.
-Mon hun har sin fløjte? -Hun er gravid!
-Bare lidt. -Ungen går næsten.
-Salt. -Jeg dater ikke gravide.
Åh gud, der er ikke tid til at date.
Jeg siger, at jeg er syg. Og at du er gal.
Du er en fraskilt mand med to små børn.
Du ejer en natklub i Chinatown,
hvilket er umuligt at forklare.
Du kan ikke være kræsen.
-Mor... -Du har brug for selskab.
En at være sammen med.
En god kvinde skaber en god mand.
Hvor tror du, din far ville være uden mig?
Pas på.
Giv mig en god grund til, at du ikke kan gå ind
og spise et godt måltid med den pige.
Så...
-Kan du lide at undervise? -Jeg elsker det.
For jeg elsker børn.
Alle klapper for en meget sjov mand, mig.
Men klap også lidt for min ven Frankie Borden. Godt gået, Frankie.
Frankie Borden burde sønderslides og voldtages af en zebra...
Med Frankie rammer vi bunden.
Nu kommer der en meget sjov mand,
der går under navnet Billy Jones.
Tak, jeg fødte ham ikke, men jeg tager imod.
-Billy Jones? -Hold da kæft!
Bunden af bunden!
Før han kommer, så lad mig præsentere kommende shows.
Der er han.
Han står også som en nullert.
...først og kun en aften har vi en rigtig godbid.
Big Dave er hovednavn...
Selv Billy går under hans optræden.
Hans frygtelige optræden. Jeg kan høre ham i mine mareridt.
Jeg er straks tilbage.
Vent, hvor skal du hen?
Hvad er det for et grin?
Billy Jones gik ud for at ryge.
Vi har ti minutter,
før han finder ud af at gå rundt
om bygningen og kommer ind.
-Hvad? -Jeg har låst ham ude.
-Du er en lille lort. -Ja.
Her kommer han,
lige hjemvendt fra en verdensturné,
hvis man kalder verden Scranton.
Alles favorit bortset fra hans kone,
Billy Jones!
Hvor er du, Billy?
-Hvorfor griner du? -Billy Jones.
Tak, tak.
Ja, Billy!
Hvor er Billy?
Hård uge.
Kvinder.
Man kan ikke leve med dem... Det opsummerer det.
Man kan ikke leve med dem.
"Min kone." Manner.
Ifølge et medium var hun i sit tidligere liv Mary, skotternes dronning.
"Jeg håber, du morede dig. I dette liv
er du Mary, sokkernes dronning."
Hun siger, hun vil have et job.
Er det ikke utroligt?
Jeg sagde: "Du har to jobs, du aldrig stiller op til:
hånd og sut."
Den er tilegnet min ven Bobby.
Afbryd hendes mikrofon. Sluk rampelyset.
Jeg må gå. Hvorfor taler min kone under kampen?
Pis.
"...noget sjovt ville jeg tage dig med ind i soveværelset."
Du droppede hverken Birnbaum eller Borden.
-Hvad er der med dig? -Lav dit nummer.
-Det har hun lige gjort. -Men bedre. Og i hæle!
-I er begge bandlyst på livstid. -Kom.
Du var sjov engang.
-Hvad skete der? -Hvad?
Du kan lide vitserne, når det er Billy.
Det her er underholdningsbranchen.
Folk kommer ikke for at se jer gøre grin med den.
De kommer for at more sig.
Jeg ville bare
underholde folk.
Du, behold du dine to dollar.
For halvanden kan vi få det sjovt.
Hvem vil gerne have sjov?
Hvad laver du vest for Third Avenue, skat?
-Hvad? -Kom.
-Vent. -Hun er komiker.
Ja, hun er hysterisk.
Vent!
Så sker det fandeme igen.
Var det et godt skrig?
-Det var et godt skrig. -Rigtig godt.
Oplivende læsning. Jeg måtte slå et par ord op.
Jeg var ellers klassens bedste på Princeton.
Jeg kan ændre dem.
Lad vores læsere støve deres ordbøger af.
Jeg har bare rettet et par ting.
Godt. Jeg er glad.
Det her vil gøre dig endnu gladere.
Og spar os for et frimærke.
Hvad er det?
-Din første lønseddel. -Vidunderligt.
Vil du have frimærket?
Jeg springer frimærket over. Tak, Gabe.
Tak, Abe.
Alt, vi siger til mænd, går igennem et latterligt mandefilter,
som vi ikke har.
Vi siger: "Nej." De hører: "Ja."
"Stop." De hører: "Fortsæt."
"Skal vi more os?"
De hører: "Skal vi more os?"
Det samme, men de tog det sgu ud af konteksten.
Sproget, jeg ved det.
Med mig handler det altid om sproget.
I aften sagde jeg noget,
og jeg blev anholdt.
Det handler ikke om, hvad du siger,
men om, hvor du er,
når du siger, hvad du siger.
Og hvem der lytter, når du siger, hvad du siger,
hvor du nu er.
Kokain?
Hvad er du inde for?
-Utugt. -I den kjole?
Faktisk sidder jeg inde, fordi jeg turde sige visse ord
inden for den forpulede betjent Krupkes hørevidde.
Sproget, jeg ved det.
Skal du have ild?
Tak, søde.
Er det din første gang?
-I fængsel? Gud, nej. Og du? -Ja.
Du får styr på det.
Jeg ville ikke...
Pyt.
Hvor var jeg?
Ja. Har vi talt om Bobby?
-Kun Billy Jones. -Noah Birnbaum.
Så gemte jeg den bedste til sidst.
Miriam Maisel, din kaution er betalt.
Giv mig et øjeblik til at fortælle færdig.
Bobby, helt ærligt,
det kan sgu ikke være hans hår.
Jeg ved, det gik for langt.
Du gik alt for langt.
-Du får dem tilbage. -Det er et baghold.
Nej. Hun er en sød pige,
der ville skåne sine forældre.
Det er en ting at betale for din kaution,
men en ukendt luder?
Jeg er ikke luder.
Nå ja, du er Miss Turnstile1959.
Glad for, du sagde: "Nå, ja."
Kør til højre på 6th.
Jeg tror på hende.
Hun har ikke undertøj på.
Man skal lade tingene ånde.
Kører vi i ring?
Bare to blokke til. 46th.
Jeg havde det sjovere i fængsel end i den elendige klub.
Bedre belysning.
Bobby er en nar. Klubben er slut.
Det er min pointe.
Jeg vil ikke være med. Jeg er for gammel.
Du er ikke engang 30.
Sådan føler jeg mig.
Jeg holder mig til Gaslight, Village-klubber.
Steder, hvor jeg kan tale. Være mig.
Ja,
Village, hvor hatten går rundt.
Men prøv at leve af det.
Lukrative klubber tjener penge på alkohol.
Jeg havde Gaslight. Uden alkohol er der ingen penge.
Jeg laver tre shows per aften. Fire.
-Fem. -Fem gange ingenting er stadig ingenting.
Uden alkohol er der ingen penge.
For ingen af os.
-Ja. -Vi kørte forbi.
Jeg tager metroen. Når man stiger af A-toget,
er det to blokke op og forbi en.
Hjælper det?
Hej, Mikey.
Jeg er straks klar.
Bunny, jeg blev anholdt.
Godt for dig.
Kaffe. Vil du have kaffe?
Jeg trænger sgu til kaffe.
Ellers tak.
Har nogen 20 dollar?
Tyve dollar? Tror du, jeg er Rockefeller?
Jeg mangler to dollar, men ellers har jeg det hele.
Jeg skulle have fortalt om kaffen.
Hvordan vil du sige det?
Er du ny?
Lad os give Lana La Rue en hånd.
En pæn, patriotisk ung pige.
Jeg kan se, nogle af jer fyre stadig hilser.
Behold resten, søde. Bliv ved.
Flot jakkesæt.
Der må være et nøgent lig i et lighus et sted.
Apropos lig,
har I så hørt om rigor mortis?
Jeg vil gøre alt for at være ung, men anede ikke, man må dø for at blive stiv.
Det er min sidste aften på Wolford.
Lykønsk mig ikke alle på én gang.
Nyd pensionen!
Vi må fortælle mine forældre om os.
Jeg har udsat det for længe.
Siger "Lena Brofmann" dig noget?
-Hej. -Stop.
-Hvordan fanden kom du ind? -Mangel på sikkerhed.
Hvad er det?
Pengene, du lånte mig, så jeg kunne refundere dem,
-jeg havde malplaceret. -Spillet op.
Hvad med forsikringsfyren?
Er han stadig efter dig?
Min søster sutter den af på ham dagligt,
så vi er kvit.
Sådan. Gælden er betalt.
Jeg er tilbage ved start.
Mindre efter kautionen for Miriam og luderen.
Hver sætning, du siger, er værre end den forrige.
Vent.
Du skal aldrig,
jeg mener aldrig,
luske med min kones penge igen.
-Ekskone. -Stop.
Mor?
Alt er på den alt for høje hylde.
Jeg er ikke en giraf. Mit køkken skal være ordentligt.
Fortsæt.
-Far? -Miriam. Halløj.
Hvordan gik din aften?
Fint. Jeg blev anholdt for prostitution.
Det er fint.
Alt vel?
Ja. Alt er fint.
Skønt jeg har
en meget seriøs sag at diskutere med dig. Sid ned.
-Miriam... -Det er ikke dit første glas.
Jeg synes, at det er forkert,
en mand bliver underholdt af sin datter.
Det er imod loven
-i fader-datter- og datterhed. -Okay.
Jeg fik min første lønseddel fra Voice i dag.
Du får det hele
til at dække husholdningsudgifter.
-Far... -Tag dem.
Er det for en hel uge?
Ja.
Hvad dækker det?
-Helt ærligt? -Jeg insisterer på ærlighed.
-Et æg. -Æg er godt.
Et æg.
-Måske to. -En lille omelet.
Det kan dække en vis mængde salt.
En halv gulerod.
-Er det virkelig en hel uge? -Det er min ugentlige lønseddel.
Fortalte de, at det var så lavt et beløb?
Sikkert. Jeg var bare så glad for, at de hyrede mig,
at jeg måske ikke lyttede.
Jeg skulle have taget frimærket.
-Hvad? -Ikke noget.
Drik med mig.
Ved du, hvad ironien er?
Jobbet
er fantastisk.
Jeg mener
virkelig fantastisk.
Jeg kan lide folkene.
De er anderledes, kloge,
men skødesløse.
Og det sjoveste er...
Ja?
De kan lide mig.
Alle kan lide dig.
Ikke en på Columbia kunne lide mig.
Og se her.
Det er dig.
-Ram det ind. -Det har jeg ikke råd til.
Du kan købe mere end nok.
Det var for sjov.
Hvad kan regeringen købe
for de 96 cent,
de tilbageholder i skat?
Lad os se.
-Jagerfly? -Nej, de er dyre.
-Hæfteklammer. -Ikke hæftemaskinen.
Det vil tage længere tid.
Far, jeg ved, det er et chok, men...
Men du laver noget, du elsker.
Ja.
Det gør vi begge.
Vi forfølger vores kunst.
Det ville have være smart, hvis en havde forfulgt bankvejen.
Er du sikker på,
du kan klare alt det her?
For kunst.
Tekster af: Maria Kastberg
Kreativ supervisor Lotte Udsen