Grunnloven anerkjenner bare at alle mennesker,
når de er ulovlige, er umoralske.
Og så blir de tatt, og er uanstendige.
Det er slik det er.
Ja, de siste fire årene har jeg gått inn og ut av rettssaler.
Og jeg fant ut, etter fire år,
hvorfor jeg ble arrestert så mange ganger.
Hør hva som skjedde.
Jeg opptrer rundt 23.00 om kvelden.
Ikke visste jeg at klokken 11.00 neste morgen
foran en storjury et sted, fremfører en annen nummeret mitt
og blir introdusert som Lenny Bruce... I substans.
"Her er han... Lenny Bruce. I substans."
En betjent, som er opplært til
å gjenkjenne farlige situasjoner, ikke skuespill, fremfører nummeret.
Storjuryen ser på ham og sier: "Det stinker."
Og jeg blir buret inne.
Og ironien er at jeg må i retten for å forsvare hans framføring.
Jeg vil vise dere dette.
Her: "Strafferetten i New York, del 2B, New York fylke."
"De ærede dommerne..." "Advokat...
"Ut fra informasjonen inngitt 3. april 1964
"ble tiltalte Lenny Bruce og Harold L. Solomon
"siktet for to tiltalepunkter
"for usømmelig framføring i strid med paragraf 1148
"i New Yorks straffelov."
Det er storjuryen. Det var den første arrestasjonen.
"Under den første forestillingen
"kjæler Bruce med mikrofonen på en onanerende måte.
"Andre forestilling, mens han fortalte om en blotting,
"snudde Bruce ryggen til
"og beveget hånden ut og opp, under livet,
"i en åpenbar og grov pantomime av blotting og onani."
Greit. Så jeg ba ham si at det var velsignende gester,
ikke onanerende, fordi
jeg aldri ville gjort onanerende bevegelser.
Jeg er opptatt av imaget mitt.
Og jeg vet hva som krenker damer,
hva som er stygt for dem, hva som skremmer dem.
Så jeg ba ham si av det var velsignende bevegelser.
Greit.
"Tre: sankt Paulus slutter å knulle."
Det jeg sa, var...
Det var slik det ble rapportert. Jeg sa...
Jeg har glemt det. Det er så lenge siden.
Jeg sa at sølibat...
Hvordan i helvete gjorde jeg det?
Jeg har glemt vitsen.
Det er rart, for jeg visste ikke at det var en vits de la inn der.
Og jeg har glemt hvordan den begynte.
Jeg tror jeg snakket om hvordan jødene mistet...
- Vil dere se dansen min? - Nei!
Jo, jeg viser dere dansen min.
Her. Dette er første gang jeg har danset foran et publikum.
Dette er min amerikanske folkedans.
Hallo.
Hallo. Skitne Lenny er her inne.
Skitne Lenny går på snart, pornografen.
Jeg digget virkelig å jobbe med dere.
Og som Will Rogers en gang sa:
"Har aldri møtt en lesbe jeg ikke likte." Og god natt.
Lenny Bruce?
Ja.
Husker du meg? Susie Myerson.
Hakket lever-dama fra Allerton Avenue?
Nei. Jeg er manager. Jeg er Midge Maisels manager.
Var du ikke mann før?
Nei, det var jeg ikke.
Hvem har en blås?
Du gjorde noen interessante ting der oppe.
Ja, så du dansen min?
Hvis du ser Slim, si at jeg er her, og at han må få seg en jævla klokke.
- Showet har vært over i timevis. - Skjønner.
Skal vi stikke herfra og gå et sted og snakke?
Pokker. Nå husker jeg deg. Gaslight?
Ja. Gaslight. Lenge siden. Jeg er manager nå.
For Gaslight?
Nei. Jeg er talentmanager.
Jeg er Midge Maisels manager.
Jeg er Dick Gregorys og Phyllis Dillers manager.
Jeg er Eartha Kitts manager. Jeg er manager for mange.
La oss bare gå og spise litt. Ta en kaffe.
Jeg er ikke sulten.
La oss få deg på beina igjen. Hva med det?
På beina igjen?
Det jeg så der ute i kveld, var en jævla skam.
Ingen vil se deg skravle om tull.
De vil at du skal være morsom.
Har du glemt hva en vits eller en observasjon er
uten et jævla saksnummer vedlagt?
Jeg er en observatør.
Jeg observerer og rapporterer. Det er alt jeg kan.
Du kan gjøre mer.
- Synge? - Opptre på klubber.
Gi deg.
Hva mener du?
Hva mener du med klubber?
De vil ikke ha meg lenger.
Dette i kveld var flaks. De trodde de booket Bruce Lee.
Prøver du å reise deg?
Jeg vet ikke hva faen jeg prøver å gjøre.
Klubbforestillinger.
Ja, jeg prøver å reise meg.
Jeg kan ikke gå inn i noen klubb øst for Grand Canyon.
Ble presset så langt vestover at jeg kun har Catalina.
Neste uke er jeg på en delfinrygg.
Jonas og hvalen for en pakke røyk.
Jeg kan endre det.
Kan du? Hvordan?
Jeg har forbindelser. Folk skylder meg tjenester.
Vil du bruke opp tjenestene dine på meg? Hvorfor det?
Fordi du er Lenny Bruce.
Det blir bare én av deg. La oss få ham tilbake.
Lenny, Slim er her.
Behold tjenestene.
Bruk dem på en som er verdt dem.
Gratulerer med å representere Dick Capri. Han er en god komiker.
Du, Susie.
Er Midge her?
Nei, bare jeg.
Nå?
Nei.
- Sa du at du snakket med Albert Grossman? - Han er et vrak, Miriam.
- Vil du gå inn og... - Nei.
Jeg er i LA neste måned. Hvis han er i nærheten, prøver jeg igjen.
Kom, så drikker vi oss fulle.
Mirakuløse Mrs. Maisel
Våkne, kompis.
Kom igjen, sov det av deg hjemme.
Flytt deg.
Slutt!
Slutt selv.
Hør her.
Du hører ikke på meg.
Og du slipper henne ut?
Hun spiller poker med sjefen.
Det gjør meg veldig trygg.
Bare signer her.
Takk.
Hei sann.
Takk for at du kom.
Har du alt?
Alt du trenger, er helsa, ikke sant?
Kom igjen.
H & H PAI-KAKER
- Her. - Takk.
Trenger du noe annet?
Vil du fortelle meg hva som skjer?
Greit.
Du. Søren.
Beklager.
- Jeg ba henne få deg med i programmet. - Hva?
Hedy. Jeg ba henne, som en tjeneste, få deg med i programmet.
Takk.
Jeg vet ikke om hun gjør det, men jeg spurte.
Hun skylder meg, så hun burde.
Kanskje hun vil får skyldfølelse for alt.
Folk får skyldfølelse av og til.
Selv om de ikke viser det.
Ja. Av og til.
Jeg vet at du aldri vil snakke om noe personlig...
Stemmer.
Men du er så opprørt.
Jeg ble fengslet, Miriam.
Det forandrer en person.
Altså, du fortsetter med livet.
Du legger vekk greier og forventer ikke å se dem igjen.
Og så er de der.
Kommer rett inn i livet ditt igjen,
uinvitert, bare står der.
De har ikke engang anstendighet nok til å bli feite,
lite tiltrekkende, dumme eller kjedelige.
Og nå er de blonde. Jævla blonde.
Var dere...
...sammen?
Jeg fikk stipend til Pembroke.
Måtte jobbe i kantinen. Rydde bord.
Hver dag kom denne rike jenta og vennene hennes.
Satt alltid i min del.
Hun vinket meg bort og ba om sukkerbiter.
Selv om det var sukkerbiter der alt.
Hun ba meg komme bort, og ba om sukkerbiter.
Hver jævla dag.
Til slutt fikk jeg nok og ba henne dra til helvete.
Jeg var ikke der for å være middagsunderholdning.
Da så hun på meg og sa: "Men jeg ville bare snakke med deg."
Det var alt.
Sju jævla ord som forbannet livet mitt.
Så for å gjøre det helt klart, så var dere sammen.
Mener du hva så hun i meg?
Nei. Selvfølgelig ikke. Jeg vet nøyaktig hva hun så i deg.
Det var en unaturlig forbindelse. Jeg vet det. Bare dumt.
Vi så latterlige ut sammen.
Jeg hadde én varm lue, lodden, med øreklaffer.
Jeg så ut som hunden hennes i den.
Som om hun gikk tur med meg.
Jeg vet at det ikke er sant.
Vi kranglet hele tiden.
Jeg hatet vennene hennes. Hun hatet å gå på klubber.
Jeg møtte aldri familien hennes. Hun møtte aldri min.
Hun tygget rart.
Hun tegnet meg alltid når jeg ikke så på.
Hun brukte timer på håret sitt. Kjedet meg med snakk om kunst.
Men hun var også smart og morsom.
Jeg trodde faktisk på henne
når hun sa vi skulle flytte til Egypt etter college
og leie ut kameler til rike turister.
Vi skulle adoptere fire av de styggeste barna i verden
og oppdra dem til å bli snobbete, arrogante jævler.
Bare forvirre alle fullstendig.
Men tredje året tok moren henne med til Paris,
og hun kom tilbake forlovet.
Hun giftet seg ikke, men det var det.
Så jeg sluttet og flyttet til New York.
Og brente den jævla lua.
Susie. Så leit. Dette visste jeg ikke.
Da ville jeg aldri bedt deg gå til henne.
Jo. Jeg er manageren din.
Du hadde rett. Det måtte gjøres.
Er det eneste gang du har vært forelsket?
- Jeg sa ikke forelsket. - Greit.
Men ja. Og siste.
Jeg tror du blir forelsket igjen.
Det får sikkert samme katastrofale utfall.
Hvorfor sier du det?
Har du noen gang vært blond?
Ja. På college. En liten stund.
Tenkte meg det.
Rose, jeg tror vi har blitt lurt.
Ingen av barna er syke.
Hva snakker du om?
Jeg hørte dem nettopp le av oss fordi vi falt for lureriet deres.
Kaller oss duster og dumminger.
Ethans panne var glovarm.
Han stakk visstnok hodet
under varmtvannskranen i ti hele minutter.
- Hva? - Det var Esthers idé.
Hun planla det.
Det er forferdelig. De bør straffes.
Enig. Jeg drar til Voice.
Skal du ikke straffe dem?
Jeg har redaksjonsmøte.
Du foreslår vel ikke at jeg skal straffe dem?
Nei. Gjør minst mulig. De er små. Men de kalte oss dumminger.
- Bra, moren deres kan gjøre det. - Hva da?
- Disiplinere barna dine. - For hva?
De lot som de var syke, og kalte oss ting.
Rett til dere? Dristig.
Nå gnir de det inn.
Du må også si til folk på jobben at dette er et hjem,
ikke en telefonsvarer.
Jeg vet ikke hva du mener.
De har ringt hele morgenen. Seks ganger.
Jeg sa til Alvin at jeg kom tilbake i ettermiddag.
Og forresten sier de at barn som lyver, blir voldelige kriminelle.
Jeg må skifte, mamma.
Bekymrer ikke dette deg?
Ikke noe særlig.
Jeg tenkte at du som moren deres kanskje ville gjøre noe med det.
Hva da?
Hva vet jeg?
Da har du det. Jeg lærte av den beste.
Lett på bjella i dag, Alvin.
Jeg har mange ideer om View-Master, om bare Klamath Falls.
- Alvin. - Ja?
Du skal vite at jeg er her i tide hver eneste dag.
- Tja... - Nok i tide. Hver eneste dag.
Jeg sykemelder meg ikke. Jeg kommer ikke fyllesyk.
- Hvorfor ser hun på meg? - Jeg er på alle show.
Jeg er på alle arrangement, skaffer ferske peanøtter på Toots Shor.
Jeg sørger for at dere spiser, at fløten ble solgt i dette århundret.
Jeg dekker for deg når du er hos bookmakeren din.
Så hvis jeg trenger et par timer en ettermiddag
til noe personlig, bør du akseptere det
uten å ringe konstant som Adams kone.
Jeg har to barn. Jeg har eldre foreldre.
Jeg har ansvar som av og til krever min oppmerksomhet.
Er det noe galt med barna?
Nei. Foruten å bli sosiopater har barna det bra.
Det er ikke poenget.
Foreldrene dine?
De har det bra.
Du tar ikke hensyn til
at jeg har barn eller ekstremt gamle foreldre.
Var du på shopping?
Hvorfor, Mel? Fordi jeg er kvinne? Og alt kvinner gjør, er å shoppe?
Nei, du har et annet antrekk enn i morges,
og den har merkelappen på.
Greit. Ja. Dette er en ny kjole. Men jeg var ikke på shopping.
Og jeg ringte deg ikke.
Hvem var det, da?
Midge, jeg har ringt deg. Gordon vil møte deg.
Ja visst.
Sa hun at barna hennes var sosiopater?
Gordon, jeg har Midge.
Får vi et øyeblikk, Mike?
Så klart.
Hva skjedde med Paar?
- Hva? - Booket han deg?
Niks.
- Var han der? - Jepp.
- Så han så deg. - Ja.
- Imponerte du ikke? - Jeg var fantastisk.
Jeg antar "du får se" må vente litt.
Det er greit. Jeg er tålmodig.
Tålmodig? Morsomt.
Var det derfor du sendte hundene?
Hvilke hunder?
Ja. Ok.
Greit, du vinner. Du er med i programmet.
Programmet? Dette programmet?
Stemmer.
Mener du det?
- I kveld. - I kveld?
Du er med i programmet i kveld.
- Problem? - Nei. Ikke noe problem.
- Ubeleilig? - Nei.
Be dine folk kontakte mine?
- Nei. - Kan vente med programmet
til du bestemmer deg.
I kveld er flott. Beste kvelden. Elsker i kveld.
- Sikker? - Sikker.
- Jeg er glad. - Det ser jeg.
Plager det deg at jeg er glad?
Jeg er glad du er glad.
Det er det vel avgjort.
Gordon?
Ja?
Sees i kveld.
Vil du ha døren lukket?
Ja takk. Ellers havner dette glasset
i fellesrommet når jeg kaster det på den. Søksmål.
- Skjønner. - Må tenke på slikt.
Det er derfor du er sjefen.
Ja. Sjefen. Det er meg.
Det er for uklart.
Nei. Hvis jeg spør moren min...
Alvin, jeg må hjem.
Du kom nettopp.
Vet det. Jeg må skifte.
- Du skiftet nettopp. - Vi så lappen.
- Jeg trenger et nytt antrekk. - Hvorfor?
Jeg skal være med i programmet i kveld.
- Hva? - Hvordan?
- Hva skjedde med regelen? - Er den endret?
- Alvin? - Det er pisspreik.
- Hva faen? - Hva i helvete?
Slutt å være så glade på mine vegne. Jeg kan begynne å gråte.
Jeg skal være med i kveld og er i arbeidsklær.
Jeg trenger program-klær. Helt andre klær.
Hvorfor det?
Jeg kunne forklart,
men det omhandler begreper som rysjer.
Bare gå.
Jeg ville ikke trengt å skifte om jeg var på showet.
- Trekk i den. - Jeg trekker. Den rører seg ikke.
- Prøv å riste i den. - Da faller den.
- Den rører seg ikke. - Vi trenger et ekorn.
Til hva, Maggie?
Til å hente pakken.
Altså et trent ekorn.
Vi trenger et trent ekorn. Forstår jeg dette rett?
Det ville ikke skade.
Den rører seg ikke.
Pokker. Husker du hvem konvolutten var fra?
Budet sa bare: "Levering til Susie Myerson og partnere."
Falt det deg inn å be ham gå en meter til venstre
og faktisk levere hos Susie Myerson og partnere?
- Nei. - Hvorfor ikke?
Fordi vi har bøtta!
Bøtta er gøy.
Det skremmende er at
vi er de mer intelligente i showbusiness.
Hva synes du om kjolen min?
Er du ikke på jobb?
Liker du den?
Miriam, vær så snill. Én tabbe om gangen.
Synes du denne kjolen sier:
"Jeg skal på Gordon Ford Show i kveld?"
Ja da.
Hva? Faen ta deg.
Nei, faen ta deg.
Seriøst?
Jeg er Antigone uten latteren.
Utrolig. Hva skjedde?
Gordon ba meg på kontoret og sa jeg skal være med. I kveld.
Jøss, kort varsel.
- Han var forbanna. - Hvorfor det?
Hva tror du?
- Hun spurte ham. - Jeg tror hun spurte ham.
Skulle du ha sett.
Likte ikke at vi omgikk ham.
Synd. Det er det du gjør når en død elg
ligger midt i veien.
Du kjører over den, hakker den opp og lager lapskaus.
Jeg skal være på showet.
Du skal være på showet.
- Jeg skal være på showet. - Du skal være på showet!
Greit. Jeg må finne moren min. Nå slipper hun ikke unna.
Hun skal komme i studio og tåle det.
Det er underholdning
- Hvilken linje? - Linje to.
- Jeg er på kontoret ditt. - Greit.
Du. Ta frem Rolodexen og ring alle vi kjenner,
og be dem se på showet i kveld.
Du. Finn det ekornet.
Skal bli.
- Fokuser. - Fokus. Ja.
Vi er her for 12 uniformer til klubben. Bare 12.
Og bare de uniformene vi ble enige om forrige uke.
Jeg tok med bildet.
Si aldri ja umiddelbart.
De vil prøve å presse på oss mer, akkurat som forrige gang.
Jeg er lei meg ennå. Jeg vet ikke hva jeg tenkte
med de utsvingte skjørtene.
Mamma er en luring.
Ikke la oss være alene igjen.
Jeg fant uniformene. De var selvsagt gjemt på bakrommet.
Skulle tro de hadde noen nye triks.
Det er noe annet på gang.
Noen menn katalogiserer alt her.
Hvorfor det?
Jeg vet ikke, men jeg skal finne det ut.
Mamma? Pappa? Jeg er her.
Vent, Joely.
Ja, vi kommer.
Det er ikke for sent å gå på Macy's.
Herregud.
Ikke fall for det.
Men de har stokker.
Alle kan få seg en stokk.
Hallo, Joel.
Bare kyss meg derfra, Joely. Jeg er skjør.
Hva skjedde her?
Det er en lang historie.
Jeg har tid.
Manny besøker søsteren sin i Florida.
Så Moishe har stått opp tidlig hver dag for å åpne fabrikken.
Uansett, jeg var oppe. Jeg var i dusjen. Jeg mistet såpen.
Bøyde meg for å ta den opp, og så...
- Rett i gulvet. - Herregud, pappa!
Jeg slo meg, så jeg ropte på Shirley.
Shirley!
- Jeg sov som en stein. - Som et lik.
Plutselig hørte jeg Moishe rope på meg.
Det var mørkt. Det var kaldt. Jeg hadde ingenting på meg.
- Helt naken. - Mamma.
Så jeg tok det første jeg fant og løp inn.
Moishe!
Da han falt, sprutet han vann over hele gulvet.
Jeg falt som en stein.
Og den steinen falt rett oppå meg.
Jeg trodde jeg knakk alt. Pelsen min var klissvåt.
Det var som å ha en våt jakokse liggende over seg.
Vaskedamen kom ikke før senere den morgenen.
Vi bare lå der.
Og snakket.
Bare snakket om alt.
Hva annet kan du gjøre i en slik situasjon, utenom å dø?
Vi snakket ikke slik på årevis.
Og for første gang lyttet jeg virkelig.
Og jeg lyttet også.
Det var et fantastisk øyeblikk.
Jeg elsker deg så høyt!
Uansett overbeviste moren din meg om at jeg var dum.
Det finnes mer i livet enn fabrikken.
Og siden jeg ikke holder den gående for deg...
Moishe pensjonerer seg.
Hva? Seriøst?
Jeg selger virksomheten. Alt skal vekk.
Helt uten videre?
Av og til må man falle i dusjen før alt blir veldig klart.
Livet er dyrebart. Og ikke alt handler om deg.
Du må tenke på de andre i livet ditt.
Hva med arbeiderne?
Drit i dem. Uansett er overskriften at jeg pensjonerer meg.
Så snart vi kan gå igjen,
selger vi huset og kjøper leilighet i Boca.
Jeg er lamslått.
Men glad?
Om dere er glade, er jeg.
Mr. Maisel! Unnskyld meg, Mr. Maisel, telefon til deg.
Meg? Greit. Straks tilbake.
Arch! Kom hit.
La oss snakke om de uniformene.
Jeg vet at...
- Hallo? - Hei! Beklager at jeg forstyrrer.
Nei. Vær så snill, distraher meg.
Jeg skal være på Gordon Ford Show i kveld.
Hva? Midge, dette er utrolig!
Jeg vet det. Jeg kan ikke tro det.
Jeg er nesten redd for å si det høyt. Det kan forsvinne.
Nei, det forsvinner ikke. Dette er stort.
Det er gjennombruddet jeg har ventet på.
Er du klar?
Det bør jeg være.
Hvis du må snakke om meg, oss, hva som helst, bare gjør det.
Det er greit.
- Joel, jeg... - Jeg mener det.
Vil gjerne fortsatt bo i New York, men om ikke blir det sånn.
Har jeg fortalt deg at du er fantastisk?
Ja. Ofte. Oftere enn jeg fortjener.
Vil du komme i studio?
Se meg knuse deg på TV?
Mener du det?
Ja. Jeg vil ha deg der.
Ville aldri gått glipp av det.
Halv ni.
Jeg legger billettene under "han som slapp unna".
Lykke til.
Ha det, Joel.
Greit. Jeg drar til studio.
Vent, jeg blir med.
Vent litt. Midge, albuen.
- Hva? Skitt. - Hva er det?
Skitt. Dueskitt.
Hva? Faen. Lente du deg på karmen?
Du lener deg aldri på karmen, Miriam. Karmen tilhører duene.
- Jeg må skifte igjen. - Til en av dressene mine?
Jeg kan ikke gå slik.
Kan vi dra innom Bergdorf's?
Du skal ikke shoppe. Ingen har så mye tid.
Da må de utsette en uke.
Jeg har et par kjoler lagt til side.
Jeg henter dem. Du drar i studio.
- Mener du det? - Stikk!
Hvorfor lar du duer bæsje på karmen din?
Fordi de er duer.
Deres verden er liten, Miriam. Gi dem noe.
"Det beste rådet jeg har til jenter som vil ha barn en dag,
"er å bo hos foreldrene sine."
Kanskje.
"Barna mine er ikke små lenger, noe som er trist for en mor.
"Nå må jeg høre deres meninger om..."
For oransje. "De dumme klærne jeg tok på dem."
Nei.
"Sønnen min synes jeg er morsom.
"Min datter tror hun er adoptert." For mørk.
- Vitsen? - Eyelineren.
Vil du ikke gjøre det selv?
Du er proffen.
"Folk spør hvorfor jeg er komiker om kvelden
"når jeg har to barn hjemme." Nei.
"Og jeg svarer at de ikke ler nok." Niks.
Lurer på om jeg skal nevne barna.
Barn er relaterbare. De små jævlene er overalt.
Vet det, men hater ikke folk en mor som vitser om barna sine?
Nei. Hvorfor det?
En mor skal elske barna sine
og vær myk og omsorgsfull og sånt...
- La meg... - Jepp.
Har dem. Jeg ba dem forsterke alle hemper og knapper
så det ikke blir noen overraskelser på TV.
Jeg kjente ikke strømpesituasjonen din,
så jeg skaffet et par ekstra.
Vil du gifte deg med meg?
Gifter meg ikke med en komiker.
- Greit nok. Hvor mye skylder jeg deg? - Ingenting.
Du betaler ikke for dette.
Jeg betaler ikke for dette.
Jeg betaler ikke dette.
Ingen betaler for dette.
Jeg sa du skulle ha på en på Gordon Ford Show,
så bare du nevner Bergdorf's, er alt gratis.
Vil du ikke gifte deg med meg?
La oss gå tilbake til settrekkefølgen. Klokka går.
Jeg tror jeg dropper barna.
Ok, men du vet at det øyeblikk du åpner munnen,
er det første som kommer ut: "Jeg hater barn, sug pikken min."
Jeg tror ikke det vil være det første.
Midge! Suksess!
Glimrende.
Han er på Millies linje.
Denne her.
- Dere er vanskelige å finne. - Hva snakker du om?
Jeg har lett etter deg.
- Jeg er på jobb. - Jeg vet det nå.
Da er mysteriet løst. Farvel, Miriam.
Jeg har prøvd mamma, men hun har vært på telefonen
og var ikke hjemme tidligere.
Hvorfor var du hjemme?
For å skifte.
- Igjen? - Ja.
For andre gang i dag?
Ja. Men tredje gang kom Dinah hit med kjolen min fra Bergdorf's.
Jeg trenger at en ung som lytter til dette og forklarer meg det.
Jeg har fantastiske nyheter.
Jeg skal være på Gordon Ford Show i kveld.
Og gjøre hva?
Komedie.
Er du gjest?
Jeg er gjest.
Skulle du ha...
Jeg må få tak i mamma,
for jeg har to billetter til dere.
Vi sender direkte klokka 21.00,
så dere må være på plass 20.30.
20.30. Vi kommer.
Flott. Jeg må gå.
Jeg sitter på fellesrommet i undertøy...
Ikke mer.
- Men jeg... - Ikke et ord. Sees i kveld.
- Vent, Miriam? - Ja?
Dette er virkelig fantastisk.
Takk, pappa.
Monologen skriver ikke seg selv, gutter.
Rose!
Stopp. Jeg har nettopp plassert alle.
Kom igjen! Vi må dra.
Hvor?
Jeg ble oppringt av Miriam.
Hun skal være på Gordon Ford Show i kveld.
Hun skal framføre nummeret sitt.
Bra for henne.
Vi må være der til 20.30.
Så gjør det du må gjøre her for å forlate huset, for vi må dra.
Jeg blir ikke med.
Hva mener du?
Miriam skal være på TV.
Hvis hun ville at jeg skulle være der, ville hun spurt meg selv.
Hun ringte deg og spurte deg. Gå du, og fortell hvordan det gikk.
Hun sa at hun har ringt deg, men linjen har vært opptatt i fire timer.
Og det tror du på?
Hvorfor skulle hun lyve?
Fordi hun er lystløgner, akkurat som barna sine.
Jeg tror ikke det er sant.
Hvor lenge løy hun til oss om standup-komedien sin?
Og om at Susie var rørlegger?
Da hun ringte oss på Ethans falske bursdagsfest,
sa hun at hun var i Praha, men var tilbake i New York.
Og jeg var absolutt ikke på telefon i fire timer.
Jeg er ikke en tenåringsfan som planlegger å stikke av med Elvis.
Kanskje det er noe galt med telefonen.
Det er ingenting galt med telefonen. Jeg har vært hjemme hele dagen med den.
Jeg ville visst det.
Kanskje røret var av.
Røret var absolutt ikke...
Det beviser ikke at noen prøvde å ringe.
Hallo.
Rose! Jeg har prøvd å få tak i deg i fire timer.
Midge skal være på Gordon Ford i kveld. Hun har billetter til dere.
Takk for at du ringte meg, Joel.
Du må være der 20.30. Showet starter 21.00.
Greit, Joel.
- 20.30. - Takk, Joel.
Jeg skal høre deg si at du kommer.
Hallo?
Rose! Endelig! Jeg har prøvd deg i timevis.
Miriam ba meg ringe for å være sikker på
at du visste at hun opptrådte på Gordon Ford Show i kveld.
Jeg vet det...
De ber oss være der til 20.30, men kom 20.15 for sikkerhets skyld.
De gir vekk mye gratis 20.15.
Frisbeer, grytekluter, vinglass med nisser på...
Farvel, Shirley.
Hallo?
Hallo, Mrs. Weissman?
Du liker jammen å snakke på telefonen.
Jeg var ikke på...
Miss Miriam prøver å komme i kontakt med deg.
Hun skal være morsom i kveld på Gordon Ford.
- Hun har billetter. - Hvorfor hvisker du?
Janusz vil ikke at jeg snakker med dere lenger.
Han sier du er en vampyr som suger blodet ut av oss.
Zelda? Hvem snakker du med?
Dette skjedde aldri. Ha det.
Ok, så...
Rose Weissman her.
- Har henne. - Endelig, etter timevis!
- Midge ba oss si... - Hun skal være på showet.
Ja. Og vær der innen...
20.15 hvis jeg vil ha en frisbee. Hørte det. Takk.
- Hvor lang tid har vi? - En time.
Kom igjen!
Hvorfor ba du ikke Antonio praie en drosje?
Det var ingen drosjer å praie, Rose.
Selvsagt ikke, du lot ham ikke blåse i fløyta.
- Hva? - Drosjefløyta.
Når han blåser i fløyta, dukker drosjene opp.
De må allerede være der for å høre fløyta.
Fløyta er ikke magisk.
Antonio er ikke en trollmann. Dette er ikke Narnia!
Å, kjære.
Nå vet vi hvorfor det ikke var drosjer foran bygningen.
Alle er her.
Finn et lys.
Jeg ser ingen lys. Har du en fløyte?
Hallo? Drosjeperson?
Unnskyld meg? 30 Rockefeller Center?
- Ingen turer. - Hvorfor ikke?
- Vaktskifte. - Hva sa han?
Han tar ingen turer.
Fordi du ikke brukte fløyta.
Jeg ville prøvd T-banen!
- Unnskyld, er du ledig? - Nei. Vaktskifte.
Unnskyld, vi trenger drosje. Det var foten min du nesten kjørte over.
- Unnskyld, er du ledig? - Nei.
Unnskyld meg!
Taxi!
Unnskyld, vi trenger drosje.
Vaktskifte.
Jeg forstår ikke hvorfor dere bytter vakt samtidig.
Hvordan drar folk steder?
Er du ledig? Vi skal til 30 Rockefeller Center.
- Lykke til. - Unnskyld meg! Vi trenger drosje.
- Vi har ikke fløyte. - Beklager.
Unnskyld meg, vi trenger drosje.
Jeg vet det er vaktskifte...
- Unnskyld meg... - Nei.
Datteren min skal på TV.
- Jeg betaler ti dollar for å ikke skifte! - Nei.
Hun ringte, og telefonen var av røret. Jeg hadde ingen anelse.
Men barnebarnet mitt når den nå.
Jeg har ti dollar hvis du ikke skifter vakt.
Niks, beklager.
...forhold siden mannen hennes forlot henne og hun ble komiker,
som jeg håpet var en fase, men tydeligvis...
Tjue dollar for å kjøre oss, pluss det reisen koster.
Og hvis noen i familien din trenger hjelp
med avansert algebra eller differensialligninger,
eller en gunstig teateranmeldelse i Village Voice,
kan jeg fikse det også!
Hva er galt med drosjenæringen?
Jeg tilbød denne mannen penger og tjenester...
Jeg tilbød ham gifteringen. Ingenting.
Og likevel... Vent, hva?
Han så på meg som om jeg var gal.
Hvordan kunne du tilby ham gifteringen? Den tilhørte oldemoren min!
Ikke bytt emne.
Den var et arvestykke. Den var uvurderlig.
Hun hadde den ikke på.
Sydde den inn i parykken så ingen skulle stjele den.
En buss! Jeg ser en buss! Skulle ønske vi hadde den fløyta!
- Vent! - Stopp bussen!
- Vent! - Stopp den nå!
Stopp! Ikke kjør!
Vent, vær så snill.
Unnskyld meg, herr bussjåfør! Datteren min skal være på TV!
Greit, folkens! Gjør dere klare for Gordon Fords frisbee-utdeling!
DINE LYKKETALL ER 46, 24, 11, 6 OG 5
Her er settrekkefølgen. Kan du lese den?
- Ja. - Jeg gir den videre.
Jeg kan flytte middagen din med Shel.
- Hvorfor spiser jeg middag med Shel? - Fordi du sa det.
Jeg hater Shel. Avlys middagen med Shel.
Jeg tror det er den beste rekkefølgen.
Du roter til den beste rekkefølgen mens jeg sier det!
Det er en bedre rekkefølge. Vent!
Jeg må spise middag med Shel.
- Avlys avlysningen. - Middag med Shel skal bli!
Alan Shepard! En amerikansk helt. Glad for å ha deg her.
Glad for å være her.
- Jeg ser du fikk kurven vår. - Ja. Den er stor.
Vi ville at du skulle se den fra verdensrommet.
Beklager på forhånd om det vitses om
små grønne menn eller hvis "oppskyting" blir ropt ut
under programmet.
Signer et bilde til min kone og alt er tilgitt.
Avtale. Vi sees der ute.
- Maisel. - Gordon. Hallo.
Jeg gleder meg veldig til i kveld.
Hva har du på deg?
Hva? En kjole? Er dette et lurespørsmål?
Virker bare litt overdådig.
Jeg skal framføre nummeret mitt på Gordon Ford Show.
Det krever noe overdådig.
- Nummeret ditt? - Ja.
Du framfører ikke nummeret.
Hvem sitt nummer framfører jeg, da?
Best det ikke er Buddy Hacketts. Teamet hans blir sure.
La meg oppklare dette. Du opptrer ikke.
Du kommer på som skribent.
Skribent?
Se om du kan låne en genser og slenge over den.
Susie.
Mr. Ford.
Mr. Ford, Susie Myerson, Midges manager.
Jeg vet hvem du er.
Klienten min fikk inntrykk av at hun skulle opptre i programmet i kveld.
Hvem ga henne det inntrykket?
Du ga henne det inntrykket.
Sa at hun skulle være med, og det er hun.
- Men ikke som komiker. - Nei.
Men hun er komiker.
Ikke her. Her er hun skribent.
Hun kommer på som skribent.
Hva betyr det? Kommer hun ut og får hemoroider?
Jeg introduserer henne som en av skribentene,
stiller spørsmål, hun svarer på dem, og det er det.
- Hvorfor? - Hvorfor hva?
Hvorfor skal hun på som skribent? Hvem bryr seg om det?
Det er menneskelig interesse.
Som når en panda føder i en dyrehage, bare ikke fullt så søtt.
Hun er ikke en panda.
Hun trenger ikke gå på i det hele tatt. Jeg kan bruke Mel.
Han ser ut som en panda, så det funker bedre.
- Gordon... - Må på settet.
Sees der ute. Eller ikke.
Hva faen?
Mike!
- Mike! - Herregud! Hva er det, Susie?
Hva i alle dager?
Han sa hun skulle opptre, og nå gjør hun ikke.
Ikke? Hun står på tavla.
Produserer du ikke dette? Hvorfor vet du ingenting?
Hvorfor er hun her om hun ikke skal opptre?
Hun skal være med i programmet, men som panda.
Unnskyld? I kostyme?
- En metaforisk panda. - Jeg vet ikke hva det er.
Det er pisspreik. Det er det det er!
De store avgjørelsene er alltid Gordons.
Han sier han vil intervjue henne som skribent.
Hva betyr det? Får hun hemoroider?
Det var det jeg sa!
Det høres ut som uforfalsket dritt.
Fiks dette, Mike.
Jeg skal prøve.
Fiks dette nå!
Jeg sa jeg skal prøve!
Ett minutt, mine damer og herrer.
- Hva er det? - Siste forslag til åpningsreplikk.
Bedre. Gi det til Teddy.
Det ser ut til å være en viss forvirring rundt Midges plass.
Ikke bland deg.
Jeg blander meg! Jeg er produsent.
Jeg endret det til menneskelig interesse. Raskt intervju.
Ja vel. Men jeg...
Showet starter, Mike.
Podiet bemanner ikke seg selv.
...under ett minutt til opptak.
Dere får et flott show i kveld.
Nå er vi i ferd med å sette i gang her, så hold energien oppe.
Showet er en direktesending...
Rose! Abe! Her borte! Her borte!
Shirley! Hvor er Moishe?
På smertestillende. Trodde han var Eva Peron,
så jeg lot ham være hjemme. Jeg har disse frisbeene til dere.
Rose! Abe!
- Hei. - Hei.
Hold midtgangene fri.
Og hvis dere må gå, gjør det stille.
Nødutganger er på begge sider bak.
Bortsett fra det, lag mye støy
og vis Gordon at dere er glade for å være her!
Da kjører vi!
Mye applaus! Og fem, fire, tre.
Mine damer og herrer. Det er Gordon Ford Show!
Kveldens gjester er astronaut Alan Shepard,
Broadway-sensasjon Carol Burnett,
pluss et spesielt besøk fra en Gordon Ford-skribent!
Her er han: Gordon Ford!
- Mr. Shepard? - Klar.
Lykke til.
Takk. Godt å ha deg tilbake på jorda.
Gordon Ford er et geni!
Noen er sjenerte
Det er ingen måte å være, ikke med meg
Ser du ikke
At jeg er like flau som deg?
Og jeg forstår ditt synspunkt
Jeg har alltid vært blyg
Jeg innrømmer det, jeg er blyg
Ser du ikke at denne selvsikkerheten
Er en maske jeg bruker fordi jeg er blyg?
Og du kan være sikker på
At innerst inne er jeg beskjeden
Selv om noen jeg kjenner Kan nekte for det
Er jeg innerst inne stille og dydig
Selv om denne kvelden stinker, likte jeg virkelig Alan Shepards nøtter.
Midge? Hei, Midge? Er du Midge?
Det er Midge.
Flott, takk.
Midge? Hei. Jeg er Plum.
Vet det. Det er et fruktig familienavn.
Kan vi hjelpe deg, Plum?
Nei. Jeg er her for å hjelpe deg.
Jeg er din inspisient for kvelden.
Hva mener du?
Den ekte inspisienten inspiserer showet,
så de ga meg oppgaven.
Står ikke du på hittegodskontoret på skøytebanen?
Ikke i dag!
Skal vi gå?
Ikke jeg, sir
Hvem da?
Hvor og når, sir? Jeg kunne ikke vært mer anspent
Så la oss få dette gjort
Kom igjen med moroa
Jeg er en mann
Dama her mangler en
Blyg
Carol Burnett, mine damer og herrer.
Fantastisk, Carol. Gleder meg til å se hva du gjør videre.
Og vi er straks tilbake etter en melding fra vår sponsor.
Vi er ute!
Vent her.
Denne veien.
Må du sitte på en krakk? Sofaen er der.
Den er for de ekte gjestene på det ekte showet.
Jeg har ikke lov til å ha ryggstøtte.
Krakken er fortsatt på kamera. Du kan fortsatt få dem til å le.
Dette trenger ikke å suge helt. Så opp med...
- Niks. - Nei vel.
Jenteskribent på krakken.
Du er til venstre slik at Gordon kan gå tilbake til pulten raskest mulig.
Skjønner.
- Greit. - Takk.
- Se på henne der! - Se, Rose! Det er Miriam!
Midge, her borte!
Miriam! Jeg fant moren din!
Røret var lagt av!
Jeg dro hjem og hentet henne!
Vi tok buss! Det var rystende!
Det er hans ekskone.
Og vi er tilbake om fem, fire, tre.
Og vi er tilbake.
Dette er Gordon Ford Show, og jeg er fortsatt Gordon Ford.
Selv om jeg gjerne skulle tatt æren
for alt som skjer her, kan jeg ikke det.
Det er en hær av menn og kvinner som sliter på kontorene der bak
slik at jeg kan komme hit og fremstå som vittig.
Jeg tenkte dere ville møte en av dem.
Vil dere det?
Så ønsk velkommen til Gordon Ford Show
vår interne dameskribent.
Mine damer og herrer, møt Midge.
- Hei, Midge. - Hei.
Du har vært her i fem måneder nå.
Så jeg må spørre om det alle tenker.
Med dine egne ord, hva synes du om sjefen?
Han er flott, Gordon.
- Kjekk? - Veldig.
- Sjarmerende? - Som prinsen.
Dyktig gjøgler? Flink med barn?
Alt det ovennevnte.
Midge er en av seks forfattere på skribentteamet mitt.
Nå lurer dere kanskje alle på
hva TV-skribenter egentlig gjør.
Hver morgen samles de på skriverommet,
de har bagels og kaffe, de leser avisene,
de later som de kan kaste en fotball,
og omtrent nå
begynner de å tenke på monologen.
Alltid forberedt.
Øynene dine brenner hull i hodet mitt.
Bedre enn ballene dine.
Så Midge, som vår interne dameskribent, la meg spørre deg:
Hva er forskjellen mellom en mannlig og en kvinnelig skribent?
Mens du tenker, la oss møte de andre.
Jerry, snu kameraet.
Mine damer og herrer: Ralph Emerson, Cecil Green,
Adam Portnoy, Mel Rubens og hovedskribent Alvin Blank.
Skribentene på Gordon Ford Show.
Mine lystige menn.
Hei.
Sving det rundt igjen.
Hvor var vi?
Ja, forskjellen mellom mannlige og kvinnelige skribenter.
Kvinner skriver flere vitser om hester.
Og om å forgifte ektemennene våre.
Og vi liker å bli holdt etter vitsen.
Greit. Og nå en melding fra vår sponsor.
- Hva? - Hva?
- Gå til reklame. - Hvilken reklame?
Finn en reklame.
Var det alt?
La dem ønske mer.
Vi har reklamepause, mine damer og herrer.
Bli på krakken.
Du har fortsatt fire minutter igjen.
Jeg gikk til reklame.
Jeg vet det. Det skulle du ikke.
Ikke på fire minutter.
- Så jeg gikk tidlig. - Fire minutter for tidlig.
Jeg avslutter programmet etter reklamen.
Du har fire minutter etter reklamen.
- Hører du etter? Jeg sier det igjen. - Jeg improviserer.
I fire minutter? Hvem er du? Mae West?
- Hva vil du ha fra meg? - Fire minutter.
Innhold. Få ut en annen forfatter. Intervju inspisienten.
Intervju Plum. Hva i svarte gjør Plum her?
De går aldri til reklame så tidlig.
De har tre minutter og 56 sekunder igjen i dette segmentet.
Jeg tar tiden.
Hva faen gjør hun på en krakk?
Alt slo tilbake.
Hva gjorde du?
Hvorfor er alt automatisk min... Ja, greit, det var meg.
Jeg ba en venn overtale Gordon.
Siden han er en baby drevet utelukkende av sitt ego og og papirtynne ballesekk,
flyttet han henne fra standup til krakken.
Så får hun latter,
og jeg tipper at han dreit i bleia.
Greit. Jeg gjør fire minutter til på krakken.
Hun er morsom, Gordon. Det var du som hyret henne.
Fordi du syntes hun var morsom.
Fire minutter til etter reklamen.
- Men... - Midge, vær så snill.
Fire minutter til, så kan vi drikke oss fulle eller legge oss
eller kjøre bilen i en murvegg.
Gjør kanskje alle tre selv.
Greit.
Takk.
- Archie. Jeg er her. - Endelig.
Misset jeg det? Hva skjedde?
Hun satt på en krakk.
Bra. Det klarer hun. Hei. Vi er gift.
- Miriam. - Miriam, her borte.
Miriam, jeg må si
at selv om du ikke har sagt ett vettugt ord,
er det likevel veldig spennende å se deg sitte på den krakken.
Takk, pappa.
Miriam.
Du vet du kan bli gravid av å sitte sånn.
Jeg sa det én gang, og du har aldri latt meg glemme det.
Fordi det var ubetalelig.
Du skal bare vite at jeg er veldig rørt
over at du ba så mange om å få meg hit i kveld.
Det skulle være en stor kveld for meg.
Du måtte være til stede.
Skulle være?
Er. Det er en stor kveld for meg.
De vil ha deg tilbake på plass?
Er det et spørsmål, Plum?
Nei.
Vi sees senere, mamma.
Midge. Alpelue.
Og vi er tilbake om to minutter. Bli værende på plass.
Vi kan krangle om dette i morgen. Det er fire...
Krakk.
Mike, får jeg snakke med Susie?
Ett sekund. Ett bokstavelig sekund.
Hva skjer? Tenker du?
Du ser ut som du har nyrestein.
Susie, jeg har fire minutter igjen. Fire minutter.
Ja vel.
Fire minutter. Hører du meg?
Ja. Fire minutter.
Fire minutter.
- Fire minutter. Du har fire minutter. - Fire.
Jeg slår deg i trynet. Samme hvordan det ser ut på TV.
Jeg vurderer å gjøre noe, Susie.
Noe dristig som kan ende galt for oss begge.
- Å ja? - Det kan ødelegge oss.
Definitivt meg, og dermed deg.
Ja vel.
Jeg bare...
Seksti sekunder.
Hva tror du?
Du startet karrieren din ved å stå på en scene
ingen ba deg gå på,
og sa en masse dritt ingen ville du skulle si, så...
Opp med puppene.
Spenn deg fast, Mikey.
Tretti sekunder. Alle tilbake på plassene sine, takk.
Du skal vite at jeg ikke mente å tvinge deg.
Jeg håpet du ville ha meg på en dag.
Dette er ikke personlig, det er bare...
Det ble ikke håndtert bra.
- Og du kjenner regelen. - Ja.
Og vi er tilbake om fem, fire, tre.
Jeg har bare aldri vært flink til å følge regler.
Vi er tilbake med vår dameskribent.
Midge, noe har plaget meg helt siden du begynte her.
Kaffen på forfatterrommet er så mye bedre
enn på pauserommet. Hvorfor det?
Det vet jeg ikke, Gordon,
fordi, morsomt faktum, jeg er faktisk ikke skribent.
Hva?
Jeg er komiker.
Har bare latt som jeg er forfatter for å ha et toalett i sentrum.
Så hva om jeg går og gjør det jeg kom hit for å gjøre?
Hvor skal du?
Det finner vi ut.
God aften, mine damer og herrer.
Det som skjer her, er en jødisk kapring.
Ingen fly er involvert.
Ingen vil til Cuba.
Eneste krav er fire minutter på lufta og skyss legen når jeg er gammel.
Det er det fine med jødene. Vi kaprer bare en samtale.
Så jeg skal egentlig ikke være her og snakke med dere.
Jeg brøt en ganske stor regel da jeg forlot krakken.
Men i det siste har jeg gjort mye jeg ikke skal.
Som å bli komiker. Det var en overraskelse for alle.
Spesielt meg selv.
Jeg var bare kone og mor på Upper West Side.
Upper West Side? Seriøst?
Foreldrene mine er i publikum i kveld.
Sammenlign notater om parkeringssituasjonen.
Faren min har en hel konspirasjonsteori på gang.
Det er ikke en teori. Det er mange jøder på Upper West Side
og altfor få parkeringsplasser. Legg sammen to og to.
Så jeg var bare kone og mor, og én dag forlot mannen min meg.
På Jom Kippur.
Den hellige dagen da jøder faster for å gjøre bot.
Det var dagen han valgte å forlate meg. For sekretæren sin.
Kan ikke klandre ham. Hun hadde pastiller i veska.
Jeg skal innrømme at det var virkelig forferdelig en stund.
Men så gikk sola ned og jeg kunne spise igjen.
Plutselig var jeg singel. Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre.
Så jeg drakk min vekt i Manischewitz,
snublet inn på en scene, tok en mikrofon,
og i det øyeblikket forandret alt seg.
Jeg oppdaget hvordan det føltes å få folk til å lytte til meg.
Det vil si, ikke menn, men andre folk.
Ikke moren min, men alle andre.
Greit, ikke barna mine, datene mine,
arbeidsgiver, kolleger, den nye slakteren, men fremmede. Fremmede elsker meg.
Ja.
Hvordan havnet du der?
Jeg er magisk.
Egentlig burde jeg være takknemlig for at min mann var utro
med den han var det med, for hun var,
som de sier i The American Journal of Medicine, en idiot.
Jeg sier ikke det fordi hun lå med mannen min.
Jeg sier det fordi jeg så henne spørre en plastplante
på kontoret om den ville ha litt vann.
Og ventet på svar.
I ti hele minutter.
Og spurte så kaffekannen hvorfor planten var sint på henne.
Så når mannen din forlater deg for det, lindrer det slaget.
Det føles bra at etter deres første cocktailselskap
sa folk: "Hva tenkte han på?
"Hun ba askebegeret om unnskyldning hver gang hun stumpet røyken."
- Gjorde dere det? - Ja.
Fra selskapet.
Jeg har vært singel en stund nå.
Ganske lenge.
Gifter jeg meg igjen,
må mamma gi meg "talen" igjen for å friske på hukommelsen.
Jeg vet faktisk ikke om et permanent forhold
ligger i kortene for meg lenger.
Altså, jeg jobber om kvelden.
Jeg kommer hjem og lukter sigaretter og sprit
og har leppestift på kragen. Min.
Og mennene i mitt liv er ikke lenger kjærester eller elskere.
De er vitser.
Fôr til nummeret mitt.
Hvis de kysser høyt eller har kallenavn for kroppsdelene,
føttene altså. Kom igjen, vi selger såpe her.
Hvis vi har en krangel på en fredag,
gjenskaper jeg den på lørdag for Shriners,
som alltid er på min side og tror jeg kan gjøre det bedre.
I tillegg kommer jeg med barn. To. En gutt og en jente.
Jeg har navnene på tungespissen.
Vi er en jødisk husstand,
så sønnen min ble omskåret en uke etter at han ble født.
Min datters traumer må vente til hun er gammel nok
til å gå på shopping med moren min.
Greit nok.
Jeg vet at på grunn av situasjonen min
får datteren min en annen oppvekst enn meg.
Hun kommer til å bli tøffere. Mer uavhengig.
Det er et skremmende ord. "Uavhengig". Særlig for kvinner.
Det var ikke et ord vi skulle kjenne til.
Jeg kjente det ikke. Ikke moren min.
Men jeg er alene nå.
Så om jeg vil skifte det punkterte dekket, må noen andre så klart gjøre det.
Jeg er uavhengig, ikke en idiot.
Jeg har ikke snakket med en plastplante på lenge.
Barna mine, herregud, jeg lover at navnene dukker opp.
Jeg tror det er uunngåelig at de vil hate meg når de blir store.
Som alle andre foreldre har jeg mareritt om
hva barna mine vil si om meg til psykiaterne sine.
Ikke sant? Dere har gjort det.
"Hun var ikke hjemme, hun gikk glipp av baseballkampen min,
"hun fikk meg til å høre på nummeret sitt i en uke,
"og så måtte vi rope til henne i timevis så hun hadde noe å jobbe med.
"Og drikkene våre ble vannet ut."
Det er derfor jeg må bli virkelig berømt.
Hvis du virkelig er berømt, elsker alle deg,
iallfall til testamentet er lest.
Jeg hørte en historie om Mary Martin, Broadway-stjernen.
Sjåføren ble syk, så hun måtte ta drosje
til teateret hun opptrådte på.
Drosjesjåføren spør hvor hun skal.
Hun aner ikke.
Aner ikke hvor teateret er, eller hva det heter.
Hun er for berømt til å vite det.
Hun er så kjent at noen vil legge merke til
at hun er savnet og finne henne. Hun må bare stå stille.
Det er den typen berømmelse jeg vil ha.
Hvor jeg aldri trenger å vite hvem jeg er, eller hvor jeg skal.
Hvor Bob Hope en dag er på restaurant og sier til meg:
"Jeg er Bob Hope. Du husker meg nok ikke",
og jeg sier: "Selvsagt. Jeg tar kyllingen."
Jeg vil ha et stort liv.
Jeg vil oppleve alt.
Jeg vil bryte hver eneste regel.
De sier at ambisjon er en uattraktiv egenskap hos en kvinne. Kanskje.
Men vet dere hva som er mer uattraktivt?
Å vente på at noe skal skje.
Å stirre ut av et vindu og tenke at livet du bør leve, er der ute,
men ikke være villig til å åpne døren og ta det
selv om noen sier du ikke kan.
Feighet er bare søtt i Trollmannen fra Oz.
Ethan og Esther. Jeg visste jeg kom på det til slutt.
Dere har vært et fantastisk publikum.
Jeg vil takke dere, jeg vil takke Gordon Ford,
og mest av alt vil jeg takke Bergdorf Goodman
av hele mitt hjerte. Takk og ha en fin kveld.
Skulle bare ønske hun hadde brukt en annen kjole.
Du klarte det, Miriam!
- Fy faen. - Fy faen.
Ikke bare stå der. Kom deg hit, Maisel.
Sett deg. Nå.
Hvor i all verden kom det fra?
Det var alltid der, Gordon. Du måtte bare spørre.
Det var fantastisk. Utrolig bra.
Og jeg må si meg enig. Du er definitivt ikke en skribent.
Det er det fineste noen har sagt til meg.
Dette slo visst tilbake på meg, folkens.
Jeg visste at damen var morsom, men jeg visste ikke hvor morsom.
Jeg er bare glad du ikke slo av kameraene.
Vi gjorde det. Kan du gjenskape det?
Absolutt.
Jeg tror ikke dere har fått en ordentlig introduksjon
av denne veldig morsomme damen.
Og det skal jeg rette opp nå.
Mine damer og herrer, hennes første, men definitivt ikke siste opptreden
på Gordon Ford Show. Jeg presenterer
den makeløse, den magiske, den mirakuløse Mrs. Maisel.
Moren til barnebarna mine.
Det er ekskona mi.
Du har sparken.
SEKS MÅNEDER TIDLIGERE
Husk: uleselig.
Dette gir ingen mening.
- Skal jeg lære deg å bli berømt? - Etter du lærer det.
Dette er ikke oppførselen til en
som har spist gratis reker hele natten.
Om noen ber om autografen din, bør de kunne lese navnet ditt.
Nei. Feil.
Om de kan lese navnet ditt, føler de seg snytt.
De vil vite at du gikk på skolen.
Du kan skrive en sjekk.
Sånn. Hva synes du?
Hva er dette?
Autografen min.
Jeg ser minst tre bokstaver tydelig. Én gang til.
Hvem lærte deg å bli berømt?
- Jeg ble født berømt. - Jeg skjønner.
Jeg fløt nedover Nilen i en kurv
full av teatersminke og kjendismagasiner.
Fantastisk historie.
Jeg fant den på selv.
Vil du høre den om steppende gresshopper?
Vil du ha noe annet?
- Er det noe annet? - Bare regningen.
Takk for festmåltidet.
Bare hyggelig.
Det var en flott kveld.
Enig.
Snør det fortsatt?
Hvis det gjør det, er det ingen drosjer.
Togene vil være forsinket.
Du må kanskje søke ly et sted i nærheten til det klarner opp.
Jeg har allerede søkt ly.
Nå må jeg gå til skriftemål i morgen.
Siste bås til venstre kan hebraisk.
Hva med dette?
Pent. Det er praktisk talt sanskrit.
Nå bør vi jobbe med å ignorere folk
du kjenner når de står
rett ved siden av deg. Alle berømte gjør det.
Hva gjør deg så sikker på at jeg blir berømt?
Magefølelsen.
Jeg har sett nummeret ditt. Jeg så deg unnslippe et politiraid.
Så jeg kan løpe og snakke.
Du har mange ferdigheter.
Jeg tror showkorsettet mitt gjorde deg tussete.
Jeg ble tussete for lenge siden.
Det er derfor jeg stadig trekker til høyre.
Jeg vet ikke helt.
Jeg håper du har rett, for jeg har ingen reserveplan.
Jeg har satset alt på ett kort.
La meg.
Jeg elsker en mann som stjeler maten min.
"En spotlight venter på deg på scenen.
"Du må bare gjøre krav på det.
"Når du gjør det, får alle vite hvem du er.
"De vil kjenne ditt vidd,
"ditt intellekt og ditt smil.
"Dine vakre, uttrykksfulle øyne.
"De blir hjelpeløse overfor sjarmen din."
Det må være veldig liten skrift.
"De vil falle for føttene dine
"og tilbe ved ditt og ditt showkorsetts alter."
Kan jeg få se spådommen?
Om noen ser at du kan lese, lar de deg ikke bli berømt.
"Lykketallene dine er 46, 24, 11, 6 og 5."
Det handler om tolkning.
Sann mine ord,
veldig snart, i en ikke så fjern framtid,
betaler du for kinamaten.
Den 24. drar du til Orlando, og så til Palm Beach. Disse datoene er faste.
Så har du Chicago, Minneapolis og muligens Vegas i to uker.
Så langt fra hverandre, og all den reisingen.
Charo tilbød flyet sitt.
Da er det greit. Hva med Palace?
Vi jobber med Palace. De snakker fortsatt om desember.
Jeg vil ikke være i London i høytiden.
- Jeg vet det. - Jeg vil være i New York.
Vi har formidlet beskjeden.
Jeg er aldri i New York i høytiden, og i år vil jeg være det.
Jeg hører deg. New York i høytiden. Punktum.
Hvis det er den eneste tiden som funker, greit.
Det er ingenting de kan gjøre med støyen.
De har hoppet rundt i timevis der nede.
Det er som om Ruby Keeler flyttet inn.
Jeg banker på døren.
Si at Yoko klager. Det stopper dem.
Før vi avslutter, hva gjør jeg på tirsdag?
Ingenting.
Booker vi noe?
Nei, men du jobber søndag, mandag og onsdag. Reiser torsdag.
Men hva med tirsdag?
Du kan hvile på tirsdag.
La meg ta noen telefoner.
Du trykker her, får frem menyen,
ruller til konvoluttikonet, klikker og skriver meldingen.
Hvorfor ringer jeg ikke?
Av og til vil du tekste.
- Når? - Når du er sen.
Jeg kan ringe.
Det er en fin ting telefonen kan, som å ta bilder.
- Kameraet tar bilder. - Hvis du ikke har det?
Jeg legger det på minnet.
Den tar også videoer.
Har den atomkodene? Kan jeg bombe noen?
- Nei. - Kan jeg kommunisere med romvesener?
Kan jeg lære deg å skrive melding?
Du kan absolutt prøve.
Så du ruller ned til et nummer, og deretter til bokstaven du ønsker.
Kos deg med telefonen, Franklin.
Vent, jeg har dritt overalt.
Bokstavelig dritt eller metaforisk dritt?
Den jævla vaskedamen flyttet på alt.
Finner ikke TV-brillene mine.
Se i esken på blomsterbordet.
Ikke lat som du vet alt.
Eske på blomsterbordet.
Du vet ikke alt.
Hun flyttet dem ikke. Hun flytter dem aldri.
Se i esken på bordet.
Et helt kontinent unna deg er ikke nok.
Fant du dem?
Nei.
Tok maskinen din det opp?
Ja, jeg fikset det.
Har du sjekket?
Jeg sjekket. Den virker.
Hva skjedde i går igjen?
De hev ut fyren som ikke visste
hvilken rollefigur Danny Bonaduce spilte i The Partridge Family.
Jeg ville ikke ha visst det.
Herregud, det er Danny.
Er du klar?
Klar. Er du?
Ja. Jeg setter den inn.
Jeg setter den inn.
- Setter den fortsatt inn. - Jeg er inne.
Jeg er inne.
Ikke trykk før jeg trykker.
Hver jævla gang.
Vi må høre svarene samtidig.
Jeg vet det.
Og hvis du er foran, hører du svaret før meg.
Vet det, for faen!
Vi trykker samtidig. Herregud.
Vi kunne ha sett hele programmet nå.
Susie. Fikk du fuglen min?
Den røde? Den er nydelig. Jeg har aldri sett noe lignende.
Jeg kalte henne Hore.
Har jeg ikke takket?
Bare hyggelig. Er du klar?
Jeg er klar.
Greit, én, to, tre...
- Spill. - Spill.
Så koselig melodi.
Veldig koselig.
Den ultimate mesterturneringen.
Blir det en salgsspesialist fra Louisville i Kentucky, Chris Miller,
som vant 10 000 dollar i går?
Vi gikk gjennom datoer i dag,
og jeg så at tirsdag var tom.
Oi. Stakkars Delia.
Den var helt åpen, Susie.
Og da jeg spurte, så hun på meg som om jeg var gal.
Skal jeg ringe henne?
Jeg vil at du skal komme tilbake på jobb.
Jeg har gjort mitt. Jeg ringer henne i morgen.
Jeg tror jeg tar mesteren.
Greit. Jeg tar buskeskjegg-mannen.
Her er Jeopardy-runden.
Det blir en god kamp.
Skal vi gjøre det mer interessant?
Det har vært interessant i 45 år. Vet ikke hvordan vi topper det nå.
Vi tar Forbes-milliardærer for 200 dollar.
"Mars var en god måned for henne.
"Hun debuterte på Forbes-listen ..."
- Martha Stewart. - Havnet i fengsel
fordi hun er dame, selv om alle menn
som gjør det samme, går fritt rundt.
- Hvem er Martha Stewart? - Ja.
Jeg tror han ville gitt meg den.
"...men dette syttiårige medlemmet
"av Disney-familien er fortsatt med." John?
- Hvem er Roy Disney? - Roy Disney.
Han er en hyggelig mann.
Rovdyr for 600 dollar.
Hvordan tror du jeg ville sett ut med fippskjegg?
Hvorfor tenker du plutselig på det?
Hvis reinkarnasjon finnes,
kunne jeg komme tilbake som mann, og jeg vil ha en stil.
- Er du skallet? - Hvordan det?
For hvis du er skallet, er det snålt
hvis alt håret du har, er under haken.
Fippskjegg ser bedre ut med mye hår.
Det er latterlig.
Er det latterlig? Ikke hele denne samtalen?
Har du aldri tenkt på hva du kommer tilbake som hvis du gjør det?
Nei. Jeg er fortsatt ved mine fulle fem.
Jeg tenker på det hele tiden.
Hvem ville jeg vært? Hvor ville jeg bodd?
Hva om jeg var et dyr?
Huff.
Jeg tror jeg ville blitt et søtt ekorn. Eller en svane. Eller en vill mustang.
Jeg ville vært en flott vill mustang. Hva med deg?
Jeg kommer ikke tilbake som noe.
Kom an.
Greit å være død. Jeg foretrekker det.
Hvilket som helst dyr.
- Skunk. - Hvorfor det?
Flott pels, søtt ansikt. Og rumpa er et våpen.
- Det virker som deg. - Ikke sant?
Går på gata, noen skubber borti meg, jeg løfter halen og spruter!
Jeg ser det for meg.
Og jeg ser meg over skulderen mens jeg gjør det.
Og du har på deg lua di.
Ja, den stanken, kompis? Det er deg! Kos deg i tomatjuice-badet!
Tomatjuice-bad.
Ja, kast oppi en stangselleri, så blir du en stund.
Stangselleri.
Neste gang ser du deg for.
Pass opp for jødeskunken.
Det gjør vondt. Slutt.
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder: Heidi Rabbevåg