Heldigvis er du her.
Jeg lar deg ikke møte Mrs. Moyers alene.
Hun er fortsatt blond og smilende og mørksidig.
Hun trenger to motstandere.
Da hun truet med gjensitting, og vi ikke visste hvem?
Det var oss. Har jeg fortalt om muffins-hendelsen?
Nei. Fortell.
For noen måneder siden var jeg så frekk å ta med muffins med rosa glasur
til kakesalget da Totie Nussbaum alt hadde...
Stoffskjærerne er ovenpå.
Én har vært her lenger enn pappa har eid stedet.
Dette er syerskene.
Hallo, damer. Dette stoffet vil jeg ha.
Det er fra Istanbul. Pappa har leverandører i hele verden.
Letty, vår fremste knappesyer.
Dette er kjæresten min, Midge.
Hallo, Letty.
Hva skjedde med Talia?
Lykke til med syingen!
Hva skjedde med Talia, Joel?
Talia fikk sparken etter vi gikk ut.
Talia hadde ikke en sjanse.
- Joely! - Der er de.
Mamma, pappa, jeg vil introdusere dere for Miriam Weissman.
- Moishe Maisel, en glede. - Gleden er min.
Joels mor, Shirley.
Hyggelig å møte deg.
Tenk barnebarna jeg vil få.
Mamma, du knuser henne.
- Hva synes du om slengbukser? - Slenger meg på.
Vi har noe, kom og se.
Jeg trenger henne tilbake en gang.
Nå?
Dette, min sønn, er en jente du ikke gir slipp på.
Dette er for alltid, pappa.
Hvilken størrelse? Du er tynn.
Hun bare sa: "Nøttestenger, hvor er nøttestengene?"
Så solgte muffinsene mine som varmt hvetebrød,
og hele brettet til Totie Nussbaum sto urørt.
- Er det henne? - Sett deg opp.
Falsk alarm.
Fedrene her er like ille som mødrene.
De prøvde å få meg til trener.
Hvordan slapp du unna?
- Lot som jeg var krigsskadet. - Nei.
Disse gutta vet ingenting om bakgrunnen min.
Ingen stiller spørsmål til en krigshelt. Så sa jeg...
Jeg viste at jeg ville gå for en time siden.
- Klokken er bare 21.30, bestefar. - Én av oss jobber.
Jeg underholdt dine gamle venner. Jeg trodde det var det du ville.
Du trodde feil.
- Stopp. - Hva?
- Her? - Nei.
- Stopp bilen. - Midge!
Så dramatisk. Jeg er gift med Barbara Stanwyck.
- Det koster 1,40, kompis. - Bare vent.
Hva er det du gjør?
Går hjem.
Du er hjemme rundt daggry.
Jeg har ikke arbeid i morgen.
Uttalte jeg det riktig? "Arbeid"?
Jeg har lest ordet i bladene mine.
Broen er den veien.
Broen er denne veien.
Jeg vokste opp her.
Jeg ser lysene.
Setter dere dere inn igjen?
Bare følg oss.
Med taksameteret på? Er du gal?
Vi får kanskje ikke en annen taxi.
Hvor lenge skal krangelen vare?
Forhåpentlig ikke lenge. Jeg har bare tre dollar.
Hvis du går, frøken, fortsett.
Broen er den veien.
- Nei. - Jo, det er den.
Pokker ta! Jeg kjenner ikke mitt eget nabolag.
Broen kan ha vært der nede da du var liten. Ting endrer seg.
Og vennene mine er grusomme.
All rapingen og slurpingen.
Tony snøt seg i en serviett og fortsatte å bruke den.
Jeg lover å ikke plage deg med dem igjen.
Men de er vennene dine.
Jeg trenger bare deg. Det er alt.
Tok deg en stund å finne det ut.
Du. Sangen vår.
Kom hit, Barbara.
Denne dansen blir 80 cent til på taksameteret.
Vi runder opp til en dollar.
Faren er i en veterangruppe. Nå må jeg gå på de møtene.
Bedre enn trener.
God morgen.
Beklager, skremte jeg dere?
Alltid.
Av og til gjør jeg det.
- Hallo, Mrs. Moyers. - Ja, hallo, Mrs. Moyers.
Takk for at dere kom på så kort varsel.
Så hvorfor er vi her i dag?
- Det var retorisk. - Skjønte det.
Vi har et problem.
Han har vært frekk, respektløs, utrolig forstyrrende, hatt raserianfall.
Å, jøsses.
Så er det piperøykingen.
Røyker Ethan?
Ikke Ethan, faren din.
- Abe? - Min...
Han har vært tilbake flere ganger siden hendelsen med ferdighetsprøven
for å snakke om deres datters innmelding.
Om læreplanen holder mål for henne.
Intervjuer lærere og sjekker lærebøker.
Beklager, dette er ikke morsomt.
Jo, dette er ganske morsomt.
Du kan naturfag og sånt. Vi kan morsomt. Dette er morsomt.
Vi ser helst at han ikke kommer tilbake før holdningen er forbedret.
Vi har aldri utvist besteforeldre før.
Selv gladgjengen virker fortvilet.
Penny, jeg visste ikke at du fortsatt var her.
Prøver bare å finne ut av denne nymotens greia.
Du har møte med produksjonsteamet i morgen tidlig
og lunsj med Nadler.
- Som du avlyser. - Som alltid.
- Hva skulle jeg gjort uten deg? - Vet ikke.
- Ha en fin kveld. - Ha en fin kveld.
Har du lyst til å ta en drink?
Gjerne.
Vi vil selvsagt at min far skal få se sønnen vår uteksamineres
og spille i skuespill,
så lenge vi tøyler ham?
Tøyler ville hjulpet.
Ikke fysiske tøyler.
Jeg hører deg, og lover å ta dette opp med staben.
- Det er alt vi ber om. Takk. - Ja, takk.
Takk.
Kan vi gå?
Dere kan få gå.
Hvordan er dagen din?
I dag hopper jeg på tog til Bryn Mawr.
Du tuller. Hvorfor det?
Lunsj for damene i 53-kullet.
Så det blir Petra, Daniella...
Tammy, Kiki, alle jentene.
Som hater meg.
De hater deg ikke.
Avskyr meg? Forakter meg? Velg ordet. "Byr imot" er bra.
Jeg forsvarer deg til et punkt.
Jeg tar et punkt. Ha det gøy.
Og hils dem fra meg, om bare for å forvirre dem.
Det skal jeg.
Mrs. Maisel, ser jeg deg på neste bibliotekinnsamling?
Jeg skal prøve.
- For i fjor... - Vet det. Beklager.
Hei.
Kan vi ta en drink en gang?
Snakke om noe annet enn barna?
Det vil jeg gjerne.
Jeg også. Jeg ringer deg.
Mirakuløse Mrs. Maisel
Fascinerende. Helt fascinerende.
Spesielt denne siden.
På tide med en matbit.
Hva gjør du?
Jeg ser på Esther.
Ser på at hun leker?
Ser hva hun vil gjøre.
Hun har helt klart et unikt talent for musikk.
Og nå vil jeg finne ut omfanget av ferdighetene hennes.
For eksempel, strekker de seg til litteratur?
Så jeg la igjen boken min der
og vil se om hun går bort til den.
Ja vel. Er det godteri i boka?
Nei, det er ikke noe godteri i boka.
Hvorfor skulle det være det?
Hvis du venter på at hun skal gå dit, antok jeg at du la godteri i.
Drops.
Jeg vil ikke gi henne drops, Rose.
Jeg vil se om hun går bort til boken,
og ikke fordi hun tror det er godteri der.
Hvilken bok er det?
Væren og intet av Sartre.
Er det bilder i?
Nei, det er ingen bilder i Væren og intet.
Da bør du ha i litt godteri.
Selv én bit kan utgjøre en forskjell.
Rose, jeg vil bare se om hun er nysgjerrig på teksten i boken.
Jeg må se om min datterdatter er dattersønnen jeg har ventet på.
Hun kommer ikke til å forstå, selv om hun er nysgjerrig på teksten.
Ingen forstår det.
Ikke engang Sartre.
Selv jeg later bare som jeg leser den.
Later som?
For eksperimentet.
Om hun mistenker at du later som du leser,
kan hun tro det er et knep, og ignorerer boken med vilje.
Og det vil vise
en evne til kognitiv resonnement langt utover hennes alder.
Så å gå til boken viser avanserte mentale evner,
og å ikke gå til boken
viser også avanserte mentale evner.
Å nei, vennen tisset på seg.
Jeg ville gått for drops.
Dumme dukke.
Jeg vet hvordan det må ha hørtes ut,
men det var nok feilkommunikasjon.
Hun kan ha vært høy.
Ja, røyker te, vi trenger alle å slappe av til tider.
Hun vil be om unnskyldning personlig.
Hun kommer til Baltimore.
Hun vil se deg på settet og ta deg med på Haussner's.
Jeg bestiller tog nå.
Greit. Nyt fruktkurven med vinen, badekåpen
og sykkelen. Snakkes senere. Ha det.
Er allergisk mot krabbe.
"Det er ikke din tur"? Seriøst?
- Ja. - Vil du gi meg litt kontekst?
Ikke nå, Dinah.
Når? Etter James sparker deg?
- Skal han sparke meg? - Jeg unngikk det med de gavene.
Du burde ha sjekket med meg.
De gavene reddet deg, Susie.
Pakk en bag, du skal til Baltimore.
Du mener det godt, men du forstår ikke kompleksiteten.
Jeg forstår den jævla kompleksiteten.
Du mister James fordi Midge ikke bryter gjennom.
Midge skal få gjennombrudd.
Det er ikke det ene eller det andre.
Men Midge får det ikke servert.
Seriøst? Vil du prøve å være svart i en dag?
Ingen har servert James noe. Han har fortjent det.
Jeg vet det.
Ikke la ham gå.
For da går kanskje jeg også.
Og du kan ikke leve uten meg.
Hva kostet sykkelen?
Bestill billetten.
Mens du booker James på Paar.
Hallo, damer!
Hei, Midge. Hva har du på deg? Elsker det.
Denne gamle greia?
Den er fra månedens Vogue.
Hva med deg, frøken modell?
Hun jobbet som modell.
- Jeg tok med en gammel venn. - Herregud.
Lommelerken?
Min fars. Fra hans dager i kavaleriet.
- Og når en fest ble kjedelig... - Kalte vi på kavaleriet!
Vi må ikke gå glipp av auksjonen.
Eller lunsj. Jeg sulter.
Du har en ny. Få se bilde.
- Jeg har ingen. - Hva?
Løy! Her er de, hele gjengen.
- Fire? Har du fire barn? - Enda et på vei.
- Hvordan er Tom? - Veldig snill.
Hva er snilt? Tom?
Hva er det med de bitte små smørbrødene?
De vil at vi skal forbli bitte små damer.
For sent.
Dette er bare spirer mellom to bitte små brødskiver.
Enda en agurk. Annenhver er agurk.
Jordbær på kremost.
- Jeg tar den! - Vel bekomme.
Det er som pisket laks.
Hvorfor vil noen piske laks?
- Serviett. - Klar for deg.
Kan de ikke gi oss kalkun og skinke på rugbrød, for faen?
Petra!
Jeg trenger noe for å suge opp spriten. Plenen snurrer.
Ikke meg. Kavaleriet. Send videre.
Tammy, hva er dette du bød på? Våpen?
Hage-dart. Guttene mine vil elske dem.
- De ser farlige ut. - Umulig.
Jeg er fornøyd med uglen. Jeg kaller ham Charlie.
Øynene følger meg.
Midge var den beste.
Du må by raskt og bestemt for å få en Hoover Lark.
- Vakker. - Den letteste støvsugeren på markedet.
Den er ikke engang på markedet. Jeg er sjalu.
Der er Mr. Dee. Fra sosiologi?
Hallo, Connie. Lenge siden sist.
Hvordan ble han kjekkere? Det er ikke rettferdig.
Hva var det fulle navnet hans?
Forkortelse for Dee-ilig.
Jeg kjente ham nesten ikke igjen.
Han kysset Sandra Gutenberg på leppene!
Ja visst.
Vet han hvor den har munnen vært?
Det håper jeg, de er gift.
- Gift? - Åtte år nå.
Så hun er Sandra Dee? Seriøst?
Ikke mens hun var student, sier hun.
Sikkert ikke.
Sa de møttes etter uteksaminering og at det slo gnister.
Ryktene sier hun dillet med dingsen hans
hver ettermiddag bak Dalton Hall.
- Hei, Sandra! - Hei, damer.
Hyggelig å se deg.
Så, Midge.
- Så, Daniella. - Elefanten i rommet?
- Jeg sa du ikke skulle si det. - Det er greit.
Ja, jeg konverterer til kristendom.
Hva? Nei.
- Gjør du? - Midge.
Alt er greit med Joel. Vi er venner.
- Palmer er fortsatt knust. - Og tilgjengelig.
Han hadde personlighet som et skohorn.
Han er hovedregnskapsfører nå.
Som jeg sa.
Du og Joel gikk seg så fort frem.
Palmer var borte, og dere to ble et par.
Eller var dere et par, så ble Palmer borte?
Han var veldig pågående. Men jeg holdt roen,
fordi jeg var kysk helt til vi ble gift.
Helt til dere var forlovet.
Hvem lurer du?
- Vi så dere opp mot det treet. - Kiki.
Dere rykket det nesten opp.
Gned absolutt av litt bark.
Jeg visste kikkerten ikke var til fugletitting.
Jeg advarte deg om ham. Husker du det?
Ja, Petra. Du var veldig beskyttende.
Nå er du en singel yrkeskvinne.
Jobber for Gordon Ford. Er det gøy? Ler du hele dagen?
Det er litt av et slit. Men det er latter.
Og du opptrer. På scenen. Ser det ikke for meg.
Hun holdt tale i bryllupet sitt. Stjal showet.
Jeg kunne aldri gjort det.
Er du ikke redd for å stå på scenen foran folk?
La meg tenke.
Hvis det var noe annet
jeg kunne gjort for å tjene penger, ville jeg det.
Jeg snakker om renseri for KKK,
slakteribetjent...
Tror ikke det er de eneste alternativene.
Bare noe en venn sa.
Nei. Ikke redd på scenen.
Men utenfor scenen, på klubbtoalettene, er det nifst.
Hvorfor gjøre det?
Fordi jeg elsker det.
Folk hører på deg. I tillegg får du gratis drinker.
Du sa du skulle være på Jack Paar.
Det var bare en audition for showet hans.
De har ikke tatt en avgjørelse ennå.
Der er Corky Fleming.
Hatet alltid henne. Hei.
- Hei, Corky. - Hei, jenter.
- Hun dillet med Mr. Dee også. - I løpet av semesteret mitt i Praha?
Alle likte ham.
Ikke jeg. Han ga meg en C.
Kavaleriet, takk.
Er dette lov? Vi har ikke adgang.
Vi trenger ikke adgang.
Vi er verdsatte alumnuser.
Kom igjen, damer. Lykke står den tapre bi!
Jeg har fortsatt drømmer om internatet.
Lukter jeg mat?
Tillater de kokeplater nå?
Ikke godkjent.
De har TV på rommet.
Så bortskjemte.
- Hei. - Hei.
Høres bra ut med rock 'n' roll.
Jepp.
Petra og jeg spilte Toolie Oolie Doolie nonstop i to måneder på dette rommet.
Andrews Sisters?
Ja, mamma har en plate av dem.
Hva gjør hun i kveld?
Ser du etter barnet ditt?
- Vi er 30, vesla! - Barnet mitt? Nei!
Beklager.
Herregud. Er dette greit for dere?
Hva da?
Hva, sier hun.
Hva!
Hva skjedde?
Dette teppet var utilgivelig.
Ikke nå. Den suger virkelig opp skitten.
Det er den letteste støvsugeren på markedet.
Og lett å lagre. Noe å huske på, Sherry. Barb.
- Ja da. - Greit.
Sov vi tre virkelig her?
Hvordan fikk vi plass til alt?
Hvorfor blir verden så mye mindre?
Kom igjen. Vi vil se om de fortsatt er der.
- Om hva fortsatt er hvor? - Kom!
Ha det.
Ha det, jenter.
Ha det.
Renslighet viser gudfryktighet.
Herregud. Er jeg 80?
Spindelvev!
Du ville gå først.
Det lukter som Tuts grav her inne.
Noen må vifte med en pinne.
Få vekk spindelvevene.
- Gå videre, Kiki. - Den pinnen er ikke lang nok.
Bruk støvsugeren.
Den er ingen leke.
Kom igjen, jenter, tiden går.
Jeg hater edderkopper. Mer enn noe.
Dette er også mindre. Alt krymper.
Sneipene våre er fortsatt på bakken.
Betyr at de fortsatt kan være her.
Og det er de.
Vi festet bånd og blomster på. Vi var så søte.
Hvilken farge var dette?
- Gul? - Nei, du var lilla.
Blå og lilla ser like ut.
Hold dem opp.
Jeg var grønn. Gi meg den.
Blå.
Rosa.
Hvem sin idé var det å skrive til vårt fremtidige jeg?
- Din. - Nei.
Definitivt din. Du tenkte alltid fremover.
- Vår fryktløse leder. - Greit, her er min.
Les.
"Elsk som om livet avhenger av det." Seriøst?
Din Kahlil Gibran-fase.
Jeg ga bort den boka.
- Og gjør du det? - Hva da?
Elsker som om livet avhenger av det?
Jeg vil si ja.
Ikke alltid. Jeg burde prøve hardere, men ja.
Bra.
Jeg er neste. Lille frøken blå.
"Vær omtenksom. Vær tynn." Unge Petra, din kjerring!
Fortsett å lese.
"Verdsett dine foreldre, dine barn,
"dine venner, og vær glad."
- Søtt. - Pent.
Beklager, unge meg. Du var ingen kjerring.
Her er jeg.
"Les Don Quijote på originalspråket."
Jeg har aldri lært spansk!
Hva annet?
En lang, ubehagelig liste over andre bøker på forskjellige språk.
Og jeg avslutter med: "Vennlig hilsen ditt yngre deg."
Kiki?
Greit. "Jobb i sju år, spar penger,
"reis i seks måneder, gift deg og få barn."
Jeg gjorde ikke det.
- Du fikk barn. - Og noen til.
Det er der historien slutter.
Midge?
Greit, her kommer det.
Hva står det?
"Ikke gjør det."
- Ikke gjør det? - Hva da?
Det er alt. Bare ikke gjør det.
Ble du ikke ferdig?
Jeg la til et utropstegn og understreket det.
La meg se. "Ikke gjør det." Merkelig.
- Hva mente du? - Aner ikke.
- Husker du du skrev det? - Niks.
- Kanskje: "Ikke gjør noen vondt." - Hvorfor skrev jeg ikke det?
Jeg vet hva det var.
Du skulle ha på deg den kjolen,
men du visste det innerst inne: "Ikke gjør det."
Det var ikke det.
Noe sånt som: "Ikke gå glipp av noe."
Av å leve livet. Og det har du ikke gjort.
Alle de fantastiske tingene du har gjort.
- Mer enn noen av oss. - Til sammen.
Tenk på alt du kan fortelle barna dine.
Og barnebarna dine!
Når du er gift på nytt, vil du alltid kunne se tilbake
på dette flotte kapittelet og si: "Jeg gjorde det."
Ja. Det har vært et fantastisk kapittel.
Vent, det står mer på min.
"Møt Dee etter uteksaminering." Jeg kunne ha vært Mrs. Dee!
Tammy, du tok nesten øyet mitt!
- Unnskyld! - Bruk underarmskast!
Ikke prøv å ta dem, Petra.
Jeg spiller ikke mer.
- Jeg må dra. - Jeg også.
La oss love at det ikke går ti år til neste hage-dart?
- Ja! - Absolutt.
- Ha det, damer. - Ha det.
- Ha det.
- Og det er bekreftet? Dobbelt? Tredobbelt? - Hundre prosent.
- Gjennom kona? - Gjennom Hedy.
- Er hun her nå? - Så henne for litt siden.
Hedy?
Hedy, stopp!
Skal bli.
- Hva pokker? - Dette kan ikke være bra.
Pokker ta, Hedy!
Pokker ta.
Jeg tok feil.
Jeg forstår ikke ekteskapet deres.
Hør her, folkens.
Et medlem av den britiske kongefamilien har vært på rundtur i Nord-Amerika.
Og dere vet at alle store medier
har prøvd å få et intervju.
Vi fikk nettopp intervjuet.
I kveld er prinsesse Margaret med i programmet hele timen.
Denne kvinnen trakk i tråder,
smigret egoer, innløste tjenester,
overtalte lakeiene som omgir prinsessen,
og utførte et mirakel på linje med brødet og fisken.
Klapp for henne nå.
Han utelot heldigvis alt det skitne jeg gjorde.
Alle mann i arbeid.
Nå skjer det mye raskt,
så hvis dere har gjemt musketter eller te, fjern dem nå.
Mike, mye av dette faller på deg.
- Klar til arbeid? - Ja.
Undersøkelsesteamet må finne ut
hva hun har gjort på rundturen.
Jeg organiserer. Lever til meg innen 14.00.
Teamet hennes sier hun vil gjøre en sketsj med meg.
Du tuller.
Hun vil ikke framstå stiv.
Så mange vitser dere har,
- og det pronto. - Skal bli.
Skreddersy monologen til de kongelige. Morsom, men respektfull.
Men gjør narr av dem.
Gjør det kvast. Ford-lignende.
Ikke for kvast.
Men det må være morsomt. Men ikke slemt.
Du strekker en muskel. La dem jobbe.
Morsomt, men ikke slemt. Forstått.
Greit.
Morgenen min ble nettopp enda bedre.
Jane Jacobs, for en absolutt glede å møte deg.
Hallo, Gordon.
Dette er kvinnen som hindret Robert Moses
i å lage vei gjennom Washington Square Park.
Første gang i New York tok foreldrene mine meg med dit.
Herregud, det var gjøglere, musikanter,
den fontenen og en haug snålinger. Det var magisk.
Da visste jeg at jeg måtte bo og jobbe her.
Jane, du reddet ikke bare en park, men også et minne. Tusen takk.
Bare hyggelig.
Må droppe deg i kveld.
Vi gjør dette, Mike!
Greit.
Så det var den mystiske Hedy?
Hun dukker opp nå og da.
Brigadoon-kona.
Greit. Hvem vet absolutt ingenting om prinsesse Margaret?
- Dronningens søster. - Vet det.
- Affærer. - Kan ikke nevne dem.
- Drikker te? - Kaller det fotball?
Hun snakker slik.
Sier du at vi har null og niks? Showet er om sju timer.
Unnskyld meg. Det er tilfeldigvis en ekspert her.
- Mener du det? - Midge til unnsetning.
Jeg elsker henne. Hun er tøff. Ubesværet av kronen.
Litt sexy. Høres ut som Ralphs parodi.
- Morsom? - I en sketsj?
Jeg har ideer.
Jeg tar dem, dere gjør monologen.
- Avtale. - Greit, folkens, tjue på én!
Pokker. Beklager, Alvin.
Greit, folkens, tjue på én.
Det var morsomt.
Tipp-topp, og adjøss!
Det er Gordon Ford Show!
Kveldens veldig spesielle gjest, hele timen,
er Hennes Kongelige Høyhet, grevinnen av Snowdon,
prinsesse Margaret av Storbritannia!
- Prinsesse Margaret! - For et kupp!
Ja!
Hei, folkens. Her igjen?
Vi var så gode leere at en forfatter ga oss åpen invitasjon.
Så vi tenker å komme hver kveld!
Kjempefint! Hvilken forfatter?
- Du vet ikke hvem. - Kan du peke ham ut?
God kveld, dere hørte riktig.
Vi har en vaskekte kongelig med i programmet i kveld.
Ja! Prinsesse Margaret!
Dere kan se noen skumle herrer i dress i studioet i kveld.
Noen av dem er prinsesse Margarets vakter,
og noen av dem er mine agenter.
Har du innsmigret deg hos svigersene mine?
Høres anklagende ut.
Shaw sa at Storbritannia og USA er atskilt av et felles språk.
Vi er også adskilt av et hav.
Hvorfor får jeg aldri hyllest?
Urettferdig.
De har forskjellige ord for alt i Storbritannia.
De kaller en heis elevator.
De kaller en leilighet boenhet.
Og i dag lærte jeg at de faktisk kaller meg:
"Jeg tror ikke jeg har hørt om deg."
Vi er tilbake med prinsesse Margaret.
Deres Høyhet, vi er alltid fascinert
av kongefamiliens hjemlige rutine.
Du er nygift.
Jeg lurer på hva middag er for deg? Lager du mat?
Ja, jeg lager mat hver dag, jeg er en fantastisk kokk.
Det er én av to ting jeg er best til.
- Hva er det andre? - Løgner.
- Så dere har kokker? - Jeg tror kokkene våre har kokker.
Jeg kan tenke meg, som medlem av kongefamilien,
at du har fått gjøre alt. Stemmer det?
Nei, Gordon.
Jeg har alltid hatt en uoppfylt drøm.
Hva da?
Jeg har alltid ønsket å ha værmelding på amerikansk TV.
Vi er faktisk så heldige
at det er tid for kveldens værmelding.
Artig tilfeldighet.
Kanskje du har lyst til å oppfylle den drømmen?
Svært gjerne.
Vær så god.
Alt er klart, Deres Høyhet.
Takk.
God aften, Amerika. Dette er Gordon Ford med værmeldingen.
Kortet er feil, jeg er ikke Gordon Ford.
Alt dette var så spontant at vi ikke hadde tid til å bytte tekst.
Vi er ikke fornøyde.
Vi er så lei oss.
På tirsdag blir det mye solskinn.
Hva er solskinn?
Det er når sola er ute hele dagen, uhindret av skyer.
Jeg aner fortsatt ikke hva du snakker om.
Ute i Rockaway er surfeforholdene episke.
Alle dere værbitte og ferskinger kan forvente noen røffe bølger
mens dere henger på brettet og snor rundt Jersey-turistene.
Det er som om du og forfatterne dine vil høre meg si disse ordene.
Det er umulig, for vi ante ikke at du skulle ta værmeldingen.
Hva gjør du der?
Markerer hvilke delstater vi bør invadere igjen først.
Ikke Massachusetts! Jeg har familie der.
Jeg også, og de skylder fortsatt skatt på teen sin.
Greit. Ta Massachusetts.
For en flott kveld, team.
Prinsessen var storslagen.
Skulle gjerne sett Paar når han ser pressen i morgen.
Hørte dere hvem han hadde?
Kukla, Fran og Ollie. Dukker.
Han hadde dukker!
Hørte man så dukkeførerens arm stikke ut av Kukla.
Stakkars Kukla.
Dette er vår Emmy, folkens.
Dette hadde tyngde og mot.
- Vi må starte en kampanje. - Straks.
Nyhetsavdelingen ringte. De er sjokkerte over kuppet vårt.
Huntley og Brinkley er ydmyket. Herregud, det gjør meg så glad.
Drinker til alle her inne!
Vi klarte det!
Bruk noen mynter.
Behold vekslepengene.
Hallo.
Jeg er Hedy Ford.
Hyggelig å møte deg offisielt. Midge Maisel.
Det vet jeg.
Jeg har ønsket å møte deg en stund.
Gordons første dameforfatter.
Første av mange, kanskje.
Ja da. Det blir helt annerledes nå.
Prinsessen var veldig fornøyd.
"Tilfreds" var ordet hun brukte.
Vi sa nettopp at hun var super.
Søsteren er kanskje ikke like tilfreds. Det moret Margaret enda mer.
Hva er poenget om vi ikke forarger dronningen?
Du skrev værmeldingen.
Konseptet. Guttene gjorde den morsom.
- Ikke gjør det. - Hva da?
- Ikke gjør det. - Nei vel.
Hvis æren er din, eller ikke, ta den. Det er det guttene gjør.
Greit.
Ja. Sketsjen var min.
Bra. Vi sees.
Du. Hvor lenge har du jobbet med Susan?
Susan?
Myerson. Er ikke hun manageren din?
Susie. Snart tre år nå.
Var hennes første klient.
Vedder på at hun har jobbet hardt.
Hun var alltid egenrådig og seig.
Jeg måtte holde henne igjen i kamp.
Jeg er ikke helt med. Hvordan kjenner du henne?
Pembroke. Vi var romkamerater.
- Hun har aldri nevnt det. - Du kjenner Susan.
Ja. Jeg kjenner Susan.
Hedy!
Kommer!
Han blir redd når jeg snakker med forfattere. Og arkitekter.
Fortsett slik.
Og med Susan i ditt hjørne ligger framtiden foran deg.
Sees.
Ja. Sees.
Der er hun.
- Hei. Nei. - Savnet dere meg?
Hei. Hva i svarte gjør du her?
Dinah ga meg toginformasjonen din. Var du i Baltimore?
Måtte roe ned James etter en liten feilkommunikasjon.
- Hva... - Kjenner du Hedy Ford?
Hva?
Du kjente henne da hun var Hedy ikke Ford.
Møtte du Hedy?
I baren. Hun sa dere var venner på college.
Vi var ikke venner.
Hun sa dere var romkamerater.
Kanskje.
Kanskje? La du ikke merke til det?
- Det var 10, 20 på hvert rom. - Susie.
College er stort, ok?
Du kan ikke kjenne alle.
Hun kaller deg Susan. Ingen kaller deg Susan.
Er dette et bakholdsangrep?
Jeg er sliten. Kan vi snakkes i morgen?
Du sa det aldri.
- Jeg forteller deg ikke om alle jeg møter. - Slutt.
Greit, jeg kjente henne litt.
Du syntes ikke det var verdt å nevne
at du kjente sjefens innflytelsesrike kone bare litt?
Ikke tro på noe hun sa.
- Baksnakket hun meg? - Hun sa du var seig.
Hun tjener godt på den utdannelsen.
Og at du kjemper.
Alle vet det.
Så kjemp for meg, Susie. Snakk med henne.
- Vent. - Hun kan påvirke Gordon.
Mer enn noen, mer enn Mike Carr. Hun er vår vei inn.
- Nei. - Be henne be Gordon booke meg.
Vi trenger henne ikke. Jeg fikser det.
Hvordan "fikser" du det?
Jeg fikser det. Vi gjør framskritt.
Mot en ny murvegg?
- Det er urettferdig. - Ja.
Du har jobbet livet av deg, og jeg har gjort alt du sa.
Jeg har vært skarp. Jeg har vært en god soldat.
Jeg er produktiv hver dag, og han legger merke til det.
Det er så logisk at han gir meg sjansen, men han rikker seg ikke.
Den murveggen treffer oss begge i trynet.
Det er to skritt fram og tre tilbake, og jeg er lei av det.
Jeg også!
Men hva gjør du med en Gordon, en Pete,
alle jævla mennene som styrer den jævla verden?
Gå rundt dem!
Du bruker det du kan, og stopper ikke for noe.
Gjett hvem som lærte meg det?
Dette er ikke nok. Forstår du det?
Kall meg egoistisk, men jeg vil ha mer.
Dette vi gjør og har gjort de siste tre årene,
er ikke en historie å fortelle barnebarna!
- Dette er ikke bare et kapittel! - Hvem sa det var det?
Du stormet inn i et badehus og hoppet over pikker
- for å få rollen til James. - Ja.
Jeg vil at du hopper over pikker for meg!
Jeg har hoppet over mange pikker for deg!
I tre år har jeg hoppet over pikker!
Du har én pikk til å hoppe over. Snakk med Hedy.
Nei.
Hvorfor ikke?
Tenk deg om.
Vil du at jeg skal innløse en tjeneste fra en jeg gikk på college med?
Ja! Selvfølgelig! Har du ikke hørt etter?
Er det slik du vil bryte gjennom?
Herregud, ja! Hvem bryr seg om hvordan det skjer?
Se for deg deg selv om ti år.
Du er en stor stjerne. På et talkshow,
og fyren spør hvordan du startet.
Du vil ikke si at du måtte be om en tjeneste.
Jeg kommer ikke på det showet om du ikke gjør dette.
Det må skje nå, Susie.
Snakk med henne.
Ellers vil jeg alltid vite at det er noe du ikke har gjort.
Og ærlig talt?
Jeg vet ikke hvor vi går derfra.
Takk.
Arthur, litt vin?
Hvis du heller den.
Gabe!
- Abe. Du kjenner Arthur. - Abe.
- Arthur. - Henry.
- Hyggelig.
Vi har diskutert hva vi skal drikke i ti minutter.
Jeg drikker.
Teller ikke med medbrakt.
- Det er ikke det. - Antok det.
Kan du anbefale en rødvin uten å si "tannin" eller "fruktig"?
Henry, ikke torturer den unge mannen.
Abe, litt rødvin?
Tror jeg avstår. Jeg har mye arbeid.
Voice oppfordrer ikke ansatte til edruelighet.
Faktisk vokser vi på deres drikkfeldighet.
Så drikk, ellers får du sparken.
"Drikkfeldighet", lite brukt ord. Av en grunn.
Fiendtlig stemning ved bordet i kveld.
Vin er bra.
Vi tar Château Margaux fra 56.
Flott. Det er en syrlig vin, litt spiss.
Prøver du å drepe meg?
Kom med vinen, så knebler jeg Henry. Gi deg, Henry.
- Hva? - Seriøst, jeg får deg fjernet.
- Jeg solgte huset mitt i Hamptons. - Når?
I fjor. Jeg var lei av vedlikeholdet,
og eiendomsverdien går ikke opp nå.
- Eller noen gang. - Nettopp.
Så dere prinsesse Margaret på Gordon Ford? Hysterisk.
- Du tuller. - Dronning Victoria var artig.
Det visste jeg ikke.
Jeg så filmen. Den var herlig.
- The Absent-Minded Professor? - Med flygende bil?
På Radio City. Jeg er en stor Fred MacMurray-fan.
Gikk du med et barnebarn?
Det virker som tøys, men Fred MacMurray hever det.
Ikke engang Fred MacMurrays familie er like opptatt av ham.
Jeg ignorerer dem nå. Bursdager? Niks.
Har du glemt gutten i deg?
Gaver er poenget.
Jeg kan ikke huske sist jeg fikk en gave jeg likte.
Abe, jeg skrøt av samtaleferdighetene dine.
Herregud, beklager. Jeg har vært så kjedelig.
Fordi Gabe sa "drikkfeldig"?
Ja, det var oppskakende.
Nei, jeg...
Abe?
Det er bare hele verden. Ikke sant?
Bare det?
Jeg blir sentimental.
Hva med verden?
Jeg har akkurat fylt 64.
Og på et tidspunkt da jeg burde være komfortabel
og stabil i kropp og sjel, er jeg det ikke.
I det hele tatt. Jeg står plutselig ved et veiskille.
Og alt føles opp ned.
Det er fordi alt forandrer seg i et så ugudelig tempo, Abe.
Spesielt for menn på vår alder.
Menn på vår alder.
Vi ble født på 1800-tallet.
Et annet århundre! Før telefoner, før radio.
Huset til foreldrene mine hadde ikke strøm før jeg ble sju. Man kan ikke henge med.
Ja, og det er like mye fysisk som det er psykologisk.
Homo sapiens krøp av gårde
og spilte de samme rollene i titusenvis av år,
og nå tvinges vi plutselig til å tilpasse oss raske endringer.
Mer endring på et år
enn våre forgjengere opplevde på et helt liv, på et årtusen.
Tenk over det. Endringer for våre forgjengere
var plutselige naturkatastrofer.
Jordskjelv, flom, en formørkelse,
en sabeltanntiger som angrep.
De måtte takles i øyeblikket.
Så gikk ting naturlig tilbake til det vanlige.
Men nå skjer forandring over deg.
Selve forandringen er flommen og sabeltannen.
Selve forandringen er normen.
Men min frykt er at verden er som den alltid var,
og jeg så det bare ikke.
At mange av oss ikke så det. Vi menn.
Tenkte vi ble kjønnsspesifikke.
Jeg mener det.
Vi kan ikke skylde på omstendighetene. Det er for lett.
Vår kollektive blindhet har forårsaket mye skade.
Vi kontrollerte så mye, blandet oss så mye, og til hvilket formål?
- Én manns oppfatning. - Nettopp. Det er vanskelig.
Vi tolker alle gjennom vårt eget syn.
Mann og kvinne.
Det må vi ha delt med jegerne og sankerne.
Menyer, mine herrer.
Fisken i kveld er sjøtunge tilberedt på én av to måter,
tradisjonell meunière eller i hvit sitronsaus.
Takk. Sjøtungen er kjempegod her.
Jeg hadde et øyeblikk forleden dag.
Jeg bor i svær leilighet på Amsterdam. Kjøpte den for flere tiår siden.
Alle trodde jeg var gal, alle de pengene.
Nå ser jeg ut som et geni.
Og min kone og jeg, hun har gått bort,
vi brukte utallige timer på å innrede og dekorere.
Vi satte vårt stolthet i å ha alt på rett sted.
Og én dag, for ikke så lenge siden,
sto jeg i stua og så meg rundt,
og alt jeg så, var ting.
Bare ting.
Det var en underlig følelse.
Som om jeg aldri hadde sett det før.
Og så mye av det var knyttet til minnet om min kone.
Vi var sammen i 40 år. Men det spilte ingen rolle.
Alt jeg så for meg, var barna som gikk gjennom alt.
Valgte hva de ville beholde, selge eller kaste i søpla.
Livet mitt.
Kona mi.
I hauger.
Det var en varm dag, men jeg følte meg plutselig veldig kald.
Jeg tror på fri vilje.
Vi er ikke roboter. Vi kan endre oss til det bedre.
Vi tilpasser oss.
Og av og til er det enkelte oppfatter som innblanding, faktisk undervisning.
Du var lærer mesteparten av livet. Vi formidler kunnskapen vår.
Sønnen min var smart.
Advarte meg hele tiden om at jeg holdt på å kvele ham.
Jeg trodde jeg veiledet ham.
Så flyttet han ut og sluttet å ringe. Han sluttet...
Vi underviser, ja, men vi prakker på. Det gjør jeg absolutt.
Jeg tror jeg kom ut av mors liv
og ga råd om hvordan håndtere navlestrengen.
Jeg har et av øyeblikkene dine, Arthur.
Jeg ser haugene i livet mitt.
De er fremmede for meg.
Gjelder dette familien din?
Du prøvde å hjelpe, veilede.
Alle gjør feil.
Liker ikke denne vinen.
Alt jeg tenkte om rollene til menn og kvinner,
tror jeg er helt feil.
Jeg har gjort det helt galt for begge barna mine.
Nei, Abe. Det er ikke sant.
Vet dere at datteren min eier leiligheten jeg bor i?
Sa du ikke at du kjøpte den?
Min kone kom på det, vår dekkhistorie.
Nei, datteren min kjøpte den.
Datteren min...
Datteren min ble dumpet av mannen sin, helt plutselig.
Det var hennes sabeltann.
I stedet for å kollapse av byrden ble hun sterkere.
En ny person, trodde jeg.
Men nå tror jeg kanskje det var slik hun var hele tiden.
Jeg tok henne aldri på alvor.
Sønnen min, Noah, tok jeg på alvor.
Jeg tok ham med til Columbia hver uke.
Så han kunne drømme om hva han kunne bli.
Jeg husker ikke om jeg gjorde det for Miriam.
Det falt meg aldri inn.
Og uansett hvor ufattelig dette karrierevalget hennes er,
gjør hun det på egen hånd.
Uten hjelp fra meg eller moren.
Hvor kom dette fra?
Denne styrken, denne fryktløsheten
som jeg aldri hadde?
Som min stakkars sønn aldri hadde.
Hva kunne hun blitt hvis jeg hadde hjulpet henne
og ikke ignorert henne, ignorert den hun egentlig er?
Datteren min er en bemerkelsesverdig person,
og jeg tror aldri jeg har sagt det til henne.
Vi burde nok bestille.
Unnskyld meg. Jeg tror vi er klare.
Hvordan tilberedes kyllingen?
Den er lett krydret, gnidd i salvie
og fylt med den fineste foie gras fra Dordogne-dalen.
Han måtte spørre.
To år? Prøver dere å unngå oss?
John har vært på turné.
Bare arbeid og ingen lek.
- Hvordan går det med galleriet? - Flott. Stikk innom.
- Når åpner dere? - Vi...
Vi åpner kl 10.00, men jeg pleier å komme rundt kl. 12.00.
Kom da. Jeg har et verk av Helen Frankenthaler
dere vil elske.
Sees da.
- Ha det, Hedy. - Ciao, dere to.
Jeg må si jeg er overrasket over å se deg.
Jeg er full av overraskelser.
- Jeg er glad... - Har forretninger. For Mrs. Gordon Ford.
Det er meg.
- Få jenta mi på showet. - Hva?
Midge Maisel. Hun er komiker.
Hun trenger et gjennombrudd. Nå.
Du vil jeg skal snakke med Gordon?
Ja.
Som en tjeneste for meg vil jeg at du skal snakke med Gordon.
Er hun en god komiker?
- Hun er klar. - Du tror virkelig på henne.
- Det gjør jeg. - Er det mer enn det?
Gordon gjør ikke alt jeg ber om. Men jeg skal gjøre det jeg kan.
Snart?
- Jeg gjør det snart. - I kveld?
Han er ute. Ser ham ikke før i morgen.
Litt av et eventyr, dere to.
- Så i morgen tidlig? - Ja.
Dette var vanskelig, var det ikke?
Det du gjorde nå.
Over ås, over hei
- Hei, Midge. - Hei, Trudy.
Hallo. Kan jeg sette vesken min hos deg?
Blir engstelig hvis ikke.
Inn og ut, hør et rop
Fremad marsj og rett om
God morgen, Hedy.
God morgen, Midge.
Så er det hei, hå, hi
I vårt feltartilleri
Gi ordrer høyt og tydelig
Tydeligere
Hei, hva gjør du her?
Jeg har en forespørsel.
- Fikk moren min tak i deg? - Nei?
Hun ber oss til thanksgiving.
Hun sier det etter at hun gråter for at ingen skrøt av kalkunen.
- Vi har unngått det i tre år. - Et forvarsel hjelper.
Så hva er det?
Av og til feier jeg inn hit i et fantastisk nytt kjede
og foreslår ting jeg synes du bør gjøre.
Av og til, ja.
Og jeg gjør ofte som du sier, og beundrer kjedet.
Jeg vil at du skal booke Midge Maisel.
- Midge? Nei. - Jo.
Hedy, kom an. Du vet vi har en regel.
Det var Georges regel, så ble det din.
Herregud, du aner ikke hvorfor du har denne regelen.
Du leste Lotteriet.
Når man har tradisjoner uten grunn, blir folk steinet.
Dropp den jævla regelen.
Ok. Hvorfor tiraden?
Det var ikke det. Book henne.
Hva skjønner jeg ikke?
Hun er en fryd for øyet.
Du har øyne.
Hva er baktanken her?
- At jeg ber deg gjøre dette. - Beordrer meg.
Anmoder deg på det sterkeste.
Hvorfor skal jeg gjøre dette?
Fordi du skylder meg.
Er det slik du vil gjøre det?
Dette er nytt for oss, Hedy.
Jeg setter pris på dette, Gordon.
Gordon Ford Show.
Ja, et øyeblikk.
Midge! Telefon! Det er viktig!
Ja? Hvor?
Jeg drar nå.
Hold heisen!
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder: Heidi Rabbevåg