‫תודה לאל שאת כאן.‬
‫לא הייתי מאלצת אותך להתמודד עם גב' מויירס לבד.‬
‫היא כזאת בלונדינית וחייכנית, ויש לה צד אפל.‬
‫צריך להתמודד איתה בזוגות.‬
‫זוכרת שהיא איימה בריתוק, ולא ידענו אם הכוונה אלינו או לאית'ן?‬
‫היא התכוונה אלינו. שמעת על תקרית הקאפקייק?‬
‫לא. ספרי.‬
‫לפני כמה חודשים הייתה לי החוצפה להביא קאפקייקס בזיגוג ורוד‬
‫למכירת המאפים, כשטוטי נוסבאום כבר תבעה בעלות על השטח...‬
‫חותכות הבד נמצאות למעלה.‬
‫אחת מהן עבדה כאן עוד לפני שאבא קנה את המקום.‬
‫אלה התופרות שלנו.‬
‫שלום, גבירותיי. וואו, הבד הזה. אני רוצה כזה.‬
‫הוא מאיסטנבול. לאבא יש ספקים בכל רחבי העולם.‬
‫זאת לטי, תופרת הכפתורים הבכירה.‬
‫לטי, זאת החברה שלי, מידג'.‬
‫שלום, לטי.‬
‫מה קרה לטליה?‬
‫תפירה נעימה.‬
‫מה קרה לטליה באמת, ג'ואל?‬
‫זרקתי אותה ברגע שהסכמת לצאת איתי.‬
‫לטליה לא היה סיכוי.‬
- ‫- ג'ואלי! - הנה הם.‬
‫אימא, אבא, אני רוצה להכיר לכם את מרים וייסמן.‬
- ‫- מויש מייזל, נעים מאוד. - העונג כולו שלי.‬
‫אימו של ג'ואל, שירלי.‬
‫נעים להכיר אותך.‬
‫בחיי, אילו נכדים יהיו לי!‬
‫אימא, את מועכת אותה.‬
- ‫- מה מצבך עם מכנסיים קצרים? - אני קצרה בהם.‬
‫בדיוק קיבלנו משהו, בואי.‬
‫אצטרך אותה בחזרה מתישהו.‬
‫נו?‬
‫בני, זאת בחורה שצריך לשמור עליה טוב.‬
‫אבא, זה לנצח.‬
‫איזו מידה את? את קטנטנה.‬
‫היא לא הפסיקה להגיד את זה. "אמרת שתביאי חטיפי אגוזים, איפה הם?"‬
‫הקאפקייקס שלי נמכרו כמו מאפים חמים,‬
‫ואף אחד לא נגע במגש של טוטי נוסבאום.‬
- ‫- זאת היא? - שב ישר.‬
‫אזעקת שווא.‬
‫האבות פה גרועים כמו האימהות.‬
‫רצו שאאמן קבוצה.‬
‫איך התחמקת מזה?‬
- ‫- זייפתי פציעת מלחמה. - לא נכון.‬
‫הם לא יודעים כלום על הרקע שלי.‬
‫אף אחד לא יפקפק בגיבור מלחמה. ואז שאלתי...‬
‫כן, עשיתי לך סימן לעזוב לפני שעה.‬
- ‫- השעה רק 21:30, סבא. - אחד מאיתנו צריך לעבוד.‬
‫סליחה, בידרתי את חבריך הוותיקים כי חשבתי שזה מה שאתה רוצה.‬
‫אז טעית.‬
- ‫- תעצור בצד. - מה?‬
- ‫- כאן? - לא.‬
- ‫- תעצור את הרכב. - מידג'!‬
‫היא כזאת דרמטית. אני נשוי לברברה סטנוויק.‬
- ‫- זה יעלה 1.40 דולר, חבוב. - חכה.‬
‫מידג', מה את עושה?‬
‫הולכת הביתה ברגל.‬
‫אנחנו בברוקלין. תגיעי הביתה בבוקר.‬
‫אין בעיה. אין לי עבודה מחר.‬
‫ביטאתי את זה נכון, "עבודה"?‬
‫קראתי את המילה רק בירחונים שלי.‬
‫את לא בכיוון הנכון. הגשר בכיוון ההוא.‬
‫הגשר בכיוון הזה.‬
‫גדלתי כאן, מידג'.‬
‫אני רואה את האורות.‬
‫אתה וברברה חוזרים לרכב או לא?‬
‫פשוט תעקוב אחרינו.‬
‫כשהמונה פועל? אתה משוגע?‬
‫אולי לא נמצא עוד מונית כשנסיים.‬
‫כמה זמן אתה חושב שיימשך הריב הזה?‬
‫מקווה שלא יותר מדי זמן. יש לי רק שלושה דולרים.‬
‫אם את הולכת ברגל, גברת, אז תמשיכי.‬
‫הגשר באמת בכיוון הזה.‬
‫לא נכון! כן נכון.‬
‫לעזאזל! אני לא מכיר את השכונה שלי.‬
‫יכול להיות שהגשר היה שם כשהיית ילד. דברים משתנים.‬
‫והחברים שלי באמת איומים.‬
‫עושים גרעפסים ושותים בקול רם.‬
‫טוני קינח את האף במפית בד והמשיך להשתמש בה.‬
‫לא אכפה אותם עלייך שוב. אני מבטיח.‬
‫אבל הם חברים שלך.‬
‫אני צריך רק אותך. זה הכול.‬
‫לקח לך זמן להבין את זה.‬
‫היי. השיר שלנו.‬
‫בואי הנה, ברברה.‬
‫הריקוד הזה יוסיף עוד 80 סנט למונה.‬
‫בואי נעגל את זה לדולר.‬
‫אחד האבות בקבוצת יוצאי הצבא, אז עליי ללכת גם לפגישות האלה.‬
‫עדיף מלאמן.‬
‫בוקר טוב.‬
‫סליחה, הפחדתי אתכם?‬
‫תמיד.‬
‫לפעמים זה קורה לי.‬
‫שלום, גברת מויירס.‬
‫תודה שבאתם בהתראה קצרה כל כך.‬
‫אז למה התכנסנו פה היום?‬
- ‫- זו הייתה שאלה רטורית. - הבנתי.‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫הוא חצוף, מזלזל, מאוד מפריע, חוטף התקפי זעם.‬
‫אוי.‬
‫ויש את עניין עישון המקטרת.‬
‫אית'ן מעשן?‬
‫לא אית'ן, אבא שלך.‬
- ‫- אייב? - אבא ש...‬
‫הוא חזר מספר פעמים מאז התקרית עם מבחני ההתאמה‬
‫ודיבר על ההרשמה העתידית של בתכם,‬
‫שאל אם תוכנית הלימוד עומדת בסטנדרטים שלה,‬
‫רצה לראיין מורים, לבדוק ספרים.‬
‫אני מצטערת, זה לא מצחיק.‬
‫לא, אני מצטער. זה די מצחיק.‬
‫כן, את מבינה מדע וכאלה. אנחנו מבינים מה מצחיק. זה מצחיק.‬
‫אנחנו מבקשים שלא ישוב בעתיד הקרוב, לא לפני שיעבוד על הגישה שלו.‬
‫מעולם לא השעינו סבא בעבר.‬
‫אפילו הקבוצה המאושרת לא מרוצה.‬
‫פני, לא ידעתי שאת עדיין פה.‬
‫רק מנסה להבין את העניין החדש הזה.‬
‫יש לך פגישה עם צוות הייצור מחר ב-10:00 בבוקר,‬
‫וארוחת צהריים עם נדלר.‬
- ‫- שתבטלי מחר על הבוקר. - כמו תמיד.‬
- ‫- מה הייתי עושה בלעדייך? - קשה לתאר.‬
- ‫- לילה טוב. - לילה טוב.‬
‫היי, בא לך לשתות משהו?‬
‫בטח.‬
‫היינו שמחים שתהיה לאבי אפשרות לראות את הבן שלנו מסיים ללמוד,‬
‫או כשיופיע במחזות בבית הספר,‬
‫כל עוד נחזיק אותו קצר?‬
‫זה עשוי לעזור.‬
‫לא רצועה ממשית.‬
‫לקחתי לתשומת ליבי, ואדון בזה מול הצוות החינוכי, אני מבטיחה.‬
- ‫- זה כל מה שאנחנו מבקשים. תודה. - כן, תודה.‬
‫תודה.‬
‫נוכל ללכת?‬
‫אתם רשאים ללכת.‬
‫מה את עושה היום?‬
‫אסע ברכבת לברין מור.‬
‫את צוחקת. למה?‬
‫ארוחת צהריים עם בנות מחזור 1953.‬
‫עם פטרה, דניאלה...‬
‫תמי, קיקי, כל הבנות.‬
‫ששונאות אותי.‬
‫לא שונאות אותך.‬
‫סולדות ממני? בזות לי? תבחרי מילה. "מתעבות" זה טוב.‬
‫אגן עליך. עד גבול מסוים.‬
‫אקבל את זה עד גבול מסוים. תיהני.‬
‫ושלחי להן את אהבתי, ולו רק כדי לבלבל אותן.‬
‫כך אעשה.‬
‫גברת מייזל, נתראה באירוע גיוס הכספים של הספרייה?‬
‫אשתדל.‬
- ‫- כי בשנה שעברה... - אני יודעת. מצטערת.‬
‫היי.‬
‫רוצה לצאת לשתות משהו מתישהו?‬
‫להתעדכן? לדבר על משהו שהוא לא הילדים?‬
‫בטח. אני אשמח.‬
‫גם אני. אתקשר אלייך.‬
‫גברת מייזל המופלאה‬
‫מרתק. פשוט מרתק.‬
‫במיוחד העמוד הזה.‬
‫טוב, הגיע הזמן לחטיף.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫צופה באסתר.‬
‫אתה צופה בה משחקת?‬
‫אני רוצה לבדוק מה היא תעשה.‬
‫ברור שיש לה איזה כישרון מטורף, לפחות למוזיקה.‬
‫אז אני רוצה לבדוק את טווח היכולות שלה.‬
‫למשל, האם הן כוללות גם ספרות?‬
‫אז השארתי את הספר שלי שם,‬
‫ואני רוצה לראות אם היא תיגש לספר שלי.‬
‫טוב. יש ממתק בספר?‬
‫לא, אין ממתק בספר.‬
‫למה שיהיה שם ממתק?‬
‫אם אתה מחכה שהיא תלך לספר, הנחתי שתכניס לתוכו ממתק.‬
‫סוכריות קשות.‬
‫אני לא רוצה להאכיל אותה בסוכריות, רוז.‬
‫אני רוצה לראות אם היא תיגש לספר,‬
‫ולא כי היא חושבת שיש בו ממתק.‬
‫איזה ספר זה?‬
‫"הישות והאין" של סארטר.‬
‫יש שם תמונות?‬
‫ב"ישות והאין"? לא, אין תמונות.‬
‫אז היית צריך לשים שם ממתק.‬
‫ממתק אחד יכול היה לעשות את ההבדל.‬
‫רוז, אני רק רוצה לראות אם הטקסט בספר מסקרן אותה.‬
‫אני צריך לבדוק אם הנכדה שלי היא הנכד שתמיד חיכיתי לו.‬
‫היא לא תבין מה זה אומר, גם אם הטקסט מסקרן אותה.‬
‫אף אחד לא מבין מה זה אומר.‬
‫אפילו סארטר לא מבין.‬
‫אפילו אני מעמיד פנים שאני קורא את זה.‬
‫מעמיד פנים?‬
‫לצורך הניסוי.‬
‫אם היא חושדת שאתה מעמיד פנים,‬
‫היא עלולה לחשוב שזה תכסיס ולהתעלם מהספר בכוונה.‬
‫וזה יעיד‬
‫על יכולות חשיבה קוגניטיביות הרבה מעבר לגילה.‬
‫אז אם היא תיגש לספר, זה יעיד על יכולות שכליות מתקדמות,‬
‫ואם היא לא תיגש לספר,‬
‫זה גם יעיד על יכולות שכליות מתקדמות.‬
‫אוי, לא. דארלינג עשתה במכנסיים.‬
‫עדיין הייתי שמה ממתק.‬
‫בובה טיפשה.‬
‫אני מבינה. אני יודעת איך זה נשמע,‬
‫אבל אני חושבת שזה היה קצר בתקשורת.‬
‫אולי הייתה בהיי.‬
‫כן, עישון תה. כולם צריכים להירגע לפעמים.‬
‫לא, היא רוצה להתנצל באופן אישי.‬
‫היא בדרך לבולטימור עכשיו.‬
‫כן, היא רוצה לראות אותך על הסט ולקחת אותך לאכול סרטנים.‬
‫אני מזמינה כרטיס רכבת.‬
‫טוב. תיהנה מסלסלת הפירות, היין, החלוק,‬
‫מחבט הטניס והאופניים. נדבר אחר כך. ביי.‬
‫אני אלרגית לסרטנים.‬
‫"זה לא התור שלך"? באמת אמרת את זה?‬
- ‫- כן. - רוצה לתת לי הקשר?‬
‫לא עכשיו, דיינה.‬
‫אז אחרי שג'יימס יפטר אותך?‬
- ‫- הוא מתכוון לפטר אותי? - הוא על הסף. ריככתי אותו עם המתנות.‬
‫היית צריכה לבדוק איתי קודם!‬
‫המתנות הצילו לך את התחת, סוזי. סליחה שאני בוטה.‬
‫תארזי תיק, את נוסעת לבולטימור.‬
‫אני יודעת שיש לך כוונה טובה, אבל את מפספסת את המורכבויות.‬
‫אני מבינה את המורכבויות הארורות.‬
‫תאבדי את ג'יימס, כי את לא מצליחה עם מידג'.‬
‫לכי לעזאזל. אצליח עם מידג'.‬
‫זה לא סותר. מידג' חשובה גם לי.‬
‫אבל מידג' לא מקבלת הכול על מגש של כסף.‬
‫באמת? רוצה לנסות להיות שחורה ליום אחד?‬
‫ג'יימס לא קיבל כלום על מגש של כסף. הוא הרוויח הכול לבד.‬
‫אני יודעת.‬
‫אז אל תיתני לו ללכת.‬
‫כי אם כן, אני עלולה ללכת.‬
‫ואת לא יכולה לחיות בלעדיי.‬
‫כמה עלו האופניים?‬
‫תזמיני כרטיס.‬
‫ואת תסגרי לג'יימס אצל "פאר".‬
‫שלום, בנות!‬
‫היי. מה את לובשת? אני מתה על זה.‬
‫הדבר הישן הזה?‬
‫את נראית כאילו יצאת מ"ווג".‬
‫מה איתך, דוגמנית?‬
‫היא באמת דגמנה.‬
- ‫- תראו, הבאתי חבר ותיק. - אלוהים!‬
‫הבקבוקון?‬
‫של אבא שלי. מימיו בחיל הפרשים.‬
- ‫- וכשמסיבה נהייתה משעממת, אנחנו... - הזעקנו את חיל הפרשים!‬
‫בואו. שלא נחמיץ את המכירה.‬
‫או את הארוחה. אני גוועת.‬
‫יש לך אחד חדש. אל תהיי אנוכית, תראי לי תמונה.‬
- ‫- אין עליי תמונות. - מה?‬
‫שיקרתי. הנה הם, כל החבורה.‬
- ‫- ארבעה? יש לך ארבעה ילדים? - יש עוד אחד בדרך.‬
- ‫- מה שלום טום? - מעולה.‬
‫מה מעולה? טום?‬
‫מה הקטע של הכריכים הפצפונים-זעירים-קטנטנים האלה?‬
‫הם רוצים שנישאר נשים פצפונות-זעירות-קטנטנות.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫אלה רק נבטים בין שתי פרוסות לחם קטנטנות, ואין שום קשה.‬
‫עוד אחד עם מלפפון? בחצי מהם יש מלפפון.‬
‫זה עם תות על גבינת שמנת.‬
- ‫- גבינת שמנת? אני אקח את זה. - בבקשה.‬
‫זו לא גבינת שמנת, זה סלמון מוקצף.‬
‫למה שמישהו יקציף סלמון?‬
- ‫- מפית. - מוכנה.‬
‫למה שלא יגישו הודו וחזיר על איזה לחם שיפון?‬
‫פטרה!‬
‫אני צריכה משהו שיספוג את האלכוהול. המדשאה מסתובבת לי.‬
‫לא אצלי. חיל הפרשים. תעבירי.‬
‫תמי, מה את מנסה לקנות, כלי נשק?‬
‫חצים למדשאה. הבנים שלי ימותו עליהם.‬
- ‫- נראה מסוכן. - אז לא היו מוכרים אותם.‬
‫אני מאוד מרוצה מהינשוף שלי. אקרא לו צ'רלי.‬
‫העיניים שלו עוקבות אחריי.‬
‫מידג' שיחקה אותה.‬
‫צריך להציע מהר כדי לזכות ב"הובר לארק".‬
- ‫- איזה יופי. - זה שואב האבק הכי קל בשוק.‬
‫הוא אפילו לא בשוק עדיין. אני ירוקה מקנאה.‬
‫הנה מר די. משיעור סוציולוגיה?‬
‫קוני, שלום. עבר זמן רב.‬
‫איך הוא נעשה אפילו יותר נאה? זה לא הוגן.‬
‫מה שמו המלא? זה בטח לא "די".‬
‫זה קיצור של די-לישס.‬
‫כמעט לא זיהיתי אותו.‬
‫הוא נישק כרגע את סנדרה גוטנברג ישר על השפתיים!‬
‫בהחלט.‬
‫הוא לא יודע איפה הפה הזה היה?‬
‫אני מקווה שכן. הם נשואים.‬
- ‫- נשואים? - שמונה שנים.‬
‫אז עכשיו היא סנדרה די? באמת?‬
‫היא נשבעת שהם לא היו יחד בזמן הלימודים.‬
‫נו, באמת.‬
‫היא אמרה שהם נתקלו זה בזה ב"חזרזיר" לאחר הלימודים, ועפו ביניהם ניצוצות.‬
‫לפי השמועה, היא שיחקה ב"חזרזיר" שלו‬
‫בכל יום מאחורי אולם דלטון.‬
- ‫- היי, סנדרה! - היי, בנות.‬
‫נחמד לראות אותך.‬
‫אז מידג'.‬
- ‫- אז דניאלה. - שנדבר על הפיל שבחדר?‬
- ‫- אמרתי לך לא להזכיר את זה. - זה בסדר.‬
‫כן, אני מתנצרת.‬
‫מה? לא.‬
- ‫- באמת? - מידג'.‬
‫הכול בסדר עם ג'ואל. אנחנו חברים.‬
- ‫- פאלמר וית'רספון עדיין שבור לב. - ופנוי. הוא וטאפי התגרשו.‬
‫לפאלמר וית'רספון הייתה אישיות של כף נעליים.‬
‫הוא רו"ח בכיר ב"דה לויט".‬
‫כמו שאמרתי.‬
‫את וג'ואל התקדמתם ממש מהר.‬
‫יום אחרי שנפרדת מפאלמר, נהייתם זוג.‬
‫או שהייתם זוג לפני שנפרדת מפאלמר?‬
‫הוא היה מאוד עקשן, אבל אני שלטתי בקצב,‬
‫כי הייתי גברת בתולית עד שנישאנו.‬
‫עד שהתארסתם.‬
‫כן, על מי את עובדת?‬
- ‫- ראינו אתכם ליד העץ. - קיקי.‬
‫כמעט עקרתם אותו מהמקום.‬
‫בהחלט קילפתם חלק מהגזע.‬
‫ידעתי שלא סתם צפית בציפורים עם המשקפת ההיא.‬
‫הזהרתי אותך לגביו. זוכרת?‬
‫כן, פטרה. היית מאוד מגוננת.‬
‫וכעת את רווקה ועובדת.‬
‫עובדת אצל גורדון פורד. זה ממש כיף? את צוחקת כל היום?‬
‫זאת עבודה קצת קשה, אבל יש צחוקים.‬
‫ואת מופיעה על הבמה. אני לא יכולה לדמיין את זה.‬
‫באמת? היא נאמה בחתונה שלה. גנבה את ההצגה.‬
‫התכוונתי שקשה לדמיין אותי במקומה.‬
‫את לא פוחדת לעמוד על הבמה מול אנשים?‬
‫בואי נראה.‬
‫אם היה כל דבר אחר בעולם‬
‫שיכולתי לעשות כדי להתפרנס, הייתי עושה את זה.‬
‫אפילו ניקוי יבש לקיי-קיי-קיי,‬
‫ציור של ילדים נכים, עובדת בבית מטבחיים...‬
‫אני לא חושבת שאלה האפשרויות היחידות.‬
‫זה סתם משהו שאמרו לי פעם.‬
‫לא. אני לא פוחדת על הבמה.‬
‫אבל כשאני יורדת מהבמה, בשירותים במועדון, זה מבעית.‬
‫למה לך?‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫אנשים מקשיבים לך. חוץ מזה, את מקבלת משקאות חינם.‬
‫אמרת בטלפון שתופיעי אצל ג'ק פאר.‬
‫זה היה רק אודישן כדי להופיע בתוכנית.‬
‫הם עוד לא החליטו. נראה.‬
‫הנה קורקי פלמינג.‬
‫תמיד שנאתי אותה. היי, קורקי!‬
- ‫- היי, קורקי. - היי, בנות.‬
- ‫- גם היא הייתה משתעשעת עם מר די. - זה קרה בזמן הסמסטר שלי בפראג?‬
‫כולן היו בקטע שלו.‬
‫לא אני. הוא נתן לי 75.‬
‫חיל הפרשים, בבקשה.‬
‫זה מותר? אין לנו אישור כניסה.‬
‫אנחנו לא צריכות אישור מזורגג!‬
‫אנחנו בוגרות מכובדות.‬
‫קדימה, בנות. המזל אוהב אמיצות!‬
‫גם לכן עוד יש חלומות על המעונות?‬
‫אני מריחה אוכל?‬
‫מסכימים להכניס כירה לחדר?‬
‫אני לא מאשרת.‬
‫יש להן טלוויזיה בחדר.‬
‫כל כך מפונקות.‬
- ‫- היי. - היי.‬
‫זה נשמע טוב, הרוקנרול.‬
‫כן.‬
‫פטרה ואני שמענו את "טולי אולי דולי" בלי הפסקה במשך חודשיים בחדר הזה ממש.‬
‫האחיות אנדרוז?‬
‫אה. לאימא שלי יש תקליט שלהן.‬
‫מה היא עושה הערב?‬
‫את מחפשת את הבת שלך?‬
- ‫- אנחנו בנות 30! - הבת שלי? לא!‬
‫מצטערת.‬
‫אלוהים. זה בסדר מבחינתך?‬
‫מה?‬
‫מה? היא שואלת מה.‬
‫מה!‬
‫מה פספסנו?‬
‫השטיח הזה היה במצב בלתי נסלח.‬
‫כבר לא. ה"לארק" שואב את כל האבק.‬
‫ה"לארק" הוא שואב האבק הכי קל בשוק.‬
‫והוא קל לאחסון. חשוב לזכור. שרי, בארב.‬
- ‫- בטח. - טוב.‬
‫שלוש מאיתנו ישנו פה? באמת?‬
‫איך הכנסנו את כל הדברים שלנו?‬
‫למה העולם נעשה כל כך קטן?‬
‫בואו. אנחנו רוצות לראות אם הם עוד שם.‬
- ‫- אם מה איפה? - בואו!‬
‫ביי.‬
‫ביי, בנות.‬
‫ביי.‬
‫הניקיון קרוב לאלוהות.‬
‫לעזאזל. בת כמה אני, 80?‬
‫איכס, קורי עכביש!‬
‫את רצית להיכנס ראשונה.‬
‫יש פה ריח של קבר פרעוני.‬
‫שמישהי תנופף מקל לפנינו.‬
‫כדי להסיר את הקורים.‬
- ‫- תמשיכי לזוז, קיקי. - המקל הזה לא מספיק ארוך.‬
‫תשתמשי בשואב שלך.‬
‫ה"לארק" הוא לא צעצוע.‬
‫אוי, בנות. קדימה, אנחנו מבזבזות זמן.‬
‫אני שונאת עכבישים. יותר מהכול.‬
‫גם פה קטן יותר. הכול מתכווץ.‬
‫הפילטרים של הסיגריות עדיין על הרצפה.‬
‫זה אומר שאולי הם עדיין כאן.‬
‫והנה הם.‬
‫קשרנו סרטים ופרחים? היינו כאלה חמודות.‬
‫באיזה צבע זה היה?‬
- ‫- הייתי הצהוב? - לא, היית הסגול.‬
‫כחול וסגול הם צבעים דומים.‬
‫תחזיקי מול האור.‬
‫בהחלט הייתי הירוק. תביאי.‬
‫כחול.‬
‫ורוד.‬
‫של מי היה הרעיון לכתוב פתקים לעצמנו בעתיד?‬
- ‫- שלך. - לא.‬
‫הוא בהחלט היה שלך. תמיד חשבת קדימה.‬
- ‫- מנהיגתנו העשויה ללא חת. - טוב, הנה שלי.‬
‫תקראי.‬
‫"אהבי כאילו חייך תלויים בדבר". באמת?‬
‫היית בקטע של ח'ליל ג'ובראן.‬
‫מסרתי את הספר עם חבלי הקפיצה שלי.‬
- ‫- ואת עושה את זה? - מה?‬
‫אוהבת כאילו חייך תלויים בדבר?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫לא תמיד. אני צריכה להשתדל יותר, אבל כן.‬
‫יופי.‬
‫אני הבאה. גברת כחולה הקטנה.‬
‫"תהיי מתחשבת. תהיי רזה". פטרה הצעירה, כלבה שכמותך!‬
‫תמשיכי לקרוא.‬
‫"הוקירי את הורייך, את ילדייך‬
‫"ואת חברייך, ובבקשה תהיי מאושרת".‬
- ‫- כמה מתוק. - נחמד.‬
‫סליחה, אני הצעירה. לא היית כלבה.‬
‫זה שלי.‬
‫"תקראי את דון קיחוטה בשפת המקור, ספרדית."‬
‫אפילו לא למדתי ספרדית!‬
‫מה עוד?‬
‫סתם רשימה ארוכה ומעצבנת של ספרים אחרים לקרוא בכל מיני שפות.‬
‫וחתמתי, "במלוא הכנות, את הצעירה".‬
‫קיקי?‬
‫טוב. "תעבדי שבע שנים, תחסכי כסף,‬
‫"תטיילי במשך חצי שנה, ואז תתחתני ותלדי ילדים".‬
‫טוב, לא עשיתי את זה.‬
- ‫- ילדת כמה ילדים. - ועוד כמה.‬
‫ושם נגמר הסיפור.‬
‫מידג'?‬
‫טוב, הנה זה בא.‬
‫מה כתוב?‬
‫"אל".‬
- ‫- "אל"? - אל תעשי מה?‬
‫זהו זה. רק "אל".‬
‫לא סיימת את המשפט?‬
‫לא, הוספתי סימן קריאה והדגשתי בקו תחתון פעמיים.‬
‫תני לי לראות. "אל". מוזר.‬
- ‫- למה התכוונת? - אין לי מושג.‬
- ‫- את זוכרת שכתבת את זה? - לא.‬
- ‫- אולי התכוונת "אל תפגעי באף אחד". ככה. - אז למה לא כתבתי את זה?‬
‫אני יודעת מה זה היה.‬
‫עמדת ללבוש את השמלה הסגולה לנשף,‬
‫אבל ידעת שזה לא כדאי. "אל". ובאמת לא עשית את זה.‬
‫לא נראה לי שזה זה.‬
‫זה היה משהו כמו "אל תחמיצי".‬
‫לא להחמיץ את החיים. ואלוהים, לא החמצת.‬
‫זה ממש נכון. עם כל הדברים המדהימים שעשית.‬
- ‫- עשית יותר מכולנו. - יחד.‬
‫תחשבי על כל הסיפורים שתוכלי לספר לילדייך כשיגדלו.‬
‫ולנכדייך!‬
‫ברגע שתתמסדי, תתחתני מחדש ותהיי מאושרת, תוכלי להביט לאחור‬
‫על הפרק המדהים הזה ולומר, "אני עשיתי את זה".‬
‫כן. זה היה פרק מדהים.‬
‫רגע, כתוב עוד על שלי.‬
‫"תעברי ב'חזרזיר' אחרי טקס הסיום". לעזאזל, יכולתי להיות גברת די!‬
‫תמי, אלוהים! כמעט עקרת לי עין!‬
- ‫- מצטערת! - אמורים לזרוק אותם נמוך.‬
‫אל תנסי לתפוס אותם, פטרה!‬
‫אני לא משחקת יותר.‬
- ‫- אני צריכה ללכת. - גם אני.‬
‫בואו נישבע שלא יעברו עשר שנים עד משחק חצי הדשא הבא שלנו בגילופין.‬
- ‫- כן! - בהחלט.‬
- ‫- ביי, בנות. - ביי.‬
- ‫- ביי. - ביי.‬
- ‫- ואישרת את זה? פעמיים? שלוש? - מאה אחוז.‬
- ‫- דרך אשתי? דרך הדי? - דרך הדי.‬
- ‫- היא עוד כאן? - ראיתי אותה לפני דקה.‬
‫הדי?‬
‫הדי, עצרי במקומך.‬
‫כן, המפקד.‬
- ‫- מה נסגר? - זה לא יכול להיות טוב.‬
‫לעזאזל, הדי.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני חוזר בי.‬
‫אני לא מבין את הנישואים שלהם.‬
‫תקשיבו, חבר'ה.‬
‫אתם יודעים שבת מלוכה בריטית מסוימת מסיירת כרגע בצפון אמריקה,‬
‫ואתם גם יודעים שכל כלי תקשורת רציני‬
‫מסן דיאגו לניופאונדלנד ניסה לסגור איתה ריאיון.‬
‫כרגע קיבלנו את הריאיון הזה.‬
‫הערב הנסיכה מרגרט תופיע בתוכנית לכל אורכה.‬
‫האישה הזאת הפעילה קשרים,‬
‫החמיאה לאגואים, פרעה חובות‬
‫והתחנפה לשמוקים שמקיפים את הנסיכה‬
‫וחוללה נס ברמה של הלחם והדגים.‬
‫מחאו לה כעת כפיים.‬
‫הוא השמיט, בטובו, את כל הדברים השפלים שעשיתי.‬
‫עכשיו זה תלוי בכולם.‬
‫בקרוב יגיעו אנשים, ובראשם האבטחה הבריטית,‬
‫אז אם החבאתם רובים או תה, העלימו אותם כעת.‬
‫מייק, הרבה מזה תלוי בך.‬
- ‫- אתה מוכן לרוץ? - כן.‬
‫שהתחקירנים יספקו לי מידע על מרגרט,‬
‫כל מה שעשתה בסיור, כדי שאתעדכן.‬
‫אני אוביל. תביאו לי הכול עד 14:00.‬
‫אלווין, חבר'ה, הצוות שלה אמר שהיא רוצה להעלות מערכון קומי איתי.‬
‫אתה צוחק.‬
‫אמרו שהיא לא רוצה לצאת כבדה, אז תתפרעו.‬
‫תחשבו על כמה שיותר רעיונות מצחיקים‬
- ‫- ותעלו לי אותם בהקדם. - אין בעיה.‬
‫ותתאימו את המונולוג למשפחה המלכותית. שיהיה מצחיק, אבל מכבד.‬
‫אבל אפשר לצחוק עליהם.‬
‫שיישאר נועז. שיישאר פורד.‬
‫אבל לא נועז מדי.‬
‫אבל זה חייב להיות מצחיק. לא בקטע מרושע.‬
‫גורדון, עוד תמשוך שריר. תן להם לעבוד.‬
‫מצחיק, אבל לא מרושע. הבנו.‬
‫בסדר.‬
‫ועכשיו הבוקר שלי השתפר אפילו יותר.‬
‫ג'יין ג'ייקובס, כמה מלהיב לפגוש אותך.‬
‫שלום, גורדון.‬
‫חבר'ה, זו האישה שמנעה במו ידיה מרוברט מוזס‬
‫לסלול כביש בוושינגטון סקוור פארק.‬
‫הוריי לקחו אותי לשם כשביקרתי לראשונה בניו יורק.‬
‫אלוהים. היו שם להטוטנים, מוזיקאים,‬
‫המזרקה, חבורה של מוזרים. זה היה קסום.‬
‫כבר אז ידעתי שאני חייב לגור ולעבוד פה.‬
‫ג'יין, לא הצלת רק פארק. הצלת זיכרון. תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫הופעתך מבוטלת. אתקשר כשיהיה חור למלא.‬
‫נעשה את זה, מייק.‬
‫בסדר.‬
‫אז זו הייתה הדי המסתורית?‬
‫היא קופצת מדי פעם.‬
‫הרעיה המושלמת.‬
‫טוב. אז מי, כמוני, לא יודע כלום על הנסיכה מרגרט?‬
- ‫- היא האחות של המלכה. - אני יודע.‬
- ‫- היא ניהלה רומנים. - נושא אסור.‬
- ‫- שותה תה? - אומרת כדורגל ולא פוטבול?‬
‫היא מדברת ככה.‬
‫אז נדפקנו. זה מה שאתם אומרים? התוכנית בעוד שבע שעות.‬
‫סלחו לי, בחורים. במקרה יש לכם פה מומחית.‬
- ‫- באמת? - מידג' מצילה את היום.‬
‫אני מתה עליה. יש לה פלפל. הכתר לא הפך אותה למשעממת.‬
‫היא סקסית. נשמעת כמו החיקוי של ראלף.‬
- ‫- היא תהיה מצחיקה? - במערכון?‬
‫יש לי כמה רעיונות.‬
‫אתם תעבדו על המונולוג. סגור?‬
- ‫- סגור. - בסדר, בחורים. עשרים באחת.‬
‫שיט. סליחה, אלווין.‬
‫בסדר, בחורים. עשרים באחת.‬
‫זה היה מצחיק.‬
‫שלום לכם וברוכים הבאים!‬
‫זו "התוכנית של גורדון פורד"!‬
‫הערב יש לנו אורחת מאוד מיוחדת לאורך כל התוכנית,‬
‫הוד מעלתה, רוזנת סנודן,‬
‫הנסיכה מרגרט מבריטניה!‬
- ‫- הנסיכה מרגרט! - איזה שיחוק!‬
‫כן!‬
‫שלום, חבר'ה. אתם שוב פה?‬
‫צחקנו כל כך טוב, אז אחד הכותבים נתן לנו הזמנה פתוחה.‬
‫אנו מתכננים להיות פה בכל ערב!‬
‫נפלא! מי הכותב?‬
- ‫- לא בטוח שתכירי אותו. - תוכל להצביע עליו?‬
‫ערב טוב, שמעתם נכון.‬
‫יש לנו בת מלוכה אמיתית בתוכנית הערב.‬
‫כן! הנסיכה מרגרט!‬
‫ייתכן שתראו כמה גברים מרושעים למראה בחליפות באולפן הערב.‬
‫חלקם המאבטחים של הנסיכה מרגרט,‬
‫וחלקם הסוכנים שלי.‬
‫היי, התיידדת עם חמי וחמותי?‬
‫זה נשמע כמו האשמה.‬
‫ג'ורג' ברנרד שו אמר שבריטניה ואמריקה מופרדות ע"י שפה משותפת.‬
‫נראה כאילו מפריד בינינו גם אוקיינוס.‬
‫למה לא משבחים אותי כמו את שו?‬
‫לא הוגן.‬
‫יש להם מילים שונות לכל דבר בבריטניה.‬
‫הם קוראים ל"מעלית" בשם אחר.‬
‫הם קוראים ל"דירה" בשם אחר.‬
‫והיום גיליתי שהם קוראים לי,‬
‫"צר לי, לא נראה לי ששמעתי עליך".‬
‫היי, חזרנו עם הנסיכה מרגרט.‬
‫הוד מעלתך, כולנו מתעניינים מאוד‬
‫בשגרה הביתית של המשפחה המלכותית.‬
‫את נשואה טרייה.‬
‫אני תוהה, איך נראית ארוחת הערב שלך? את מבשלת?‬
‫אני אכן מבשלת. אני טבחית נפלאה. אני מבשלת בכל יום.‬
‫זה אחד משני הדברים שאני טובה בהם.‬
- ‫- מה הדבר השני? - לשקר.‬
- ‫- אז יש לך טבחים? - אני מאמינה שלטבחים שלנו יש טבחים.‬
‫אני מתאר לעצמי שכבת המשפחה המלכותית,‬
‫אין הרבה שלא הזדמן לך לעשות. זה נכון?‬
‫לא. זה לא נכון.‬
‫תמיד היה לי חלום שלא התגשם עד כה.‬
‫מעניין. מה הוא?‬
‫תמיד רציתי לדווח על מזג האוויר בשידור חי בטלוויזיה האמריקאית.‬
‫יש לך מזל,‬
‫כי הגיע הזמן לתחזית מזג האוויר הלילית של התוכנית.‬
‫איזה צירוף מקרים משעשע.‬
‫תרצי לדווח במקומי, אולי להגשים את החלום שלך?‬
‫יהיה לי לעונג.‬
‫בבקשה.‬
‫הכול מוכן, הוד מעלתך.‬
‫תודה.‬
‫ערב טוב, אמריקה. כאן גורדון פורד עם תחזית הלילה.‬
‫יש טעות בכרטיסייה, אני לא גורדון פורד.‬
‫הכול היה כל כך ספונטני, שלא היה לנו זמן לשנות את הכרטיסיות.‬
‫איננו משועשעות.‬
‫אנחנו מצטערים מאוד.‬
‫יום שלישי יהיה שמשי מאוד.‬
‫מה זה שמשי?‬
‫זה כשהשמש בחוץ כל היום, ואין שום עננים.‬
‫עדיין אין לי מושג על מה אתה מדבר.‬
‫ברוקאוואי תנאי הגלישה יהיו סוף הדרך.‬
‫מצפים לכם גלים פצצה, ננסיות והזויים שכמותכם,‬
‫כשתגלשו בסבבה כדי לברוח מהתיירים בג'רזי.‬
‫כמעט כאילו אתה והכותבים רציתם לשמוע אותי אומרת את המילים האלה.‬
‫זה בלתי אפשרי, כי לא היה לנו מושג שתגישי את תחזית מזג האוויר.‬
‫מה את עושה?‬
‫מסמלת את המדינות הראשונות שהצבא שלנו צריך לפלוש אליהן מחדש.‬
‫לא מסצ'וסטס! יש לי שם משפחה.‬
‫גם לי, והם עדיין חייבים מיסים על התה שלהם.‬
‫בסדר. קחי את מסצ'וסטס.‬
‫לחיי לילה נפלא, צוות.‬
‫הנסיכה הייתה קטלנית.‬
‫הייתי רוצה לראות את הפרצוף של פאר מחר כשיקרא את החדשות.‬
‫שמעת את מי הוא אירח?‬
‫קוקלה, פראן ואולי. בובות.‬
‫הוא אירח בובות!‬
‫שמעתי שראו את היד של הבובנאי תקועה בתוך התחת של קוקלה.‬
‫קוקלה המסכן.‬
‫זה האמי שלנו, חבר'ה.‬
‫היה לזה משקל, עוקץ.‬
- ‫- הרשת חייבת להתחיל קמפיין. - מחר בבוקר.‬
‫התקשרו מהחדשות. הם המומים שהצלחנו להשיג אותה.‬
‫גם האנטלי וגם ברינקלי מושפלים. אלוהים, זה משמח אותי כל כך.‬
‫אדי, משקאות לכולם! לכל מי שנמצא פה!‬
‫עשינו זאת!‬
‫בזבזי סנט, אולי חמישה.‬
‫שמור את העודף, בבקשה.‬
‫שלום.‬
‫אני הדי פורד.‬
‫אני יודעת. נעים להכיר רשמית. מידג' מייזל.‬
‫אני יודעת.‬
‫כבר כמה זמן שאני רוצה לפגוש אותך.‬
‫הכותבת הראשונה של גורדון.‬
‫הראשונה מיני רבות.‬
‫בטח. הכול ישתנה לגמרי מעכשיו.‬
‫הנסיכה הייתה מרוצה מאיך שהכול הלך הערב.‬
‫"עולצת", כך היא אמרה.‬
‫היא הייתה מדהימה. בדיוק אמרנו.‬
‫לא בטוח שאחותה תתלהב מזה, ונראה שזה שעשע את מרגרט אפילו יותר.‬
‫מה הטעם בכל זה אם לא היינו מעצבנים אם המלכה?‬
‫את כתבת את מערכון התחזית.‬
‫הרעיון שלי. הבחורים הפכו אותו למצחיק.‬
- ‫- אל תעשי את זה. - מה?‬
- ‫- אל תעשי את זה. - טוב.‬
‫אם מגיע לך קרדיט, קחי אותו. גם אם לא. זה מה שהגברים עושים.‬
‫בסדר.‬
‫כן. המערכון היה שלי.‬
‫יופי. עוד נתראה.‬
‫היי. כמה זמן את עובדת עם סוזן?‬
‫סוזן?‬
‫מאירסון. היא המנהלת שלך, לא?‬
‫סוזי. כמעט שלוש שנים.‬
‫הייתי הלקוחה הראשונה שלה.‬
‫אני בטוחה שהיא עשתה לך טוב.‬
‫היא תמיד הייתה איתנה בדעתה. לוחמת אמיתית.‬
‫לא פעם הייתי צריכה למנוע ממנה להילחם.‬
‫אני עדיין מדביקה פערים. איך את מכירה אותה?‬
‫פמברוק, 1948. היינו שותפות לחדר.‬
- ‫- היא לא ציינה את זה. - טוב, את מכירה את סוזן.‬
‫כן. אני מכירה את סוזן.‬
‫הדי!‬
‫אני באה!‬
‫הוא דואג כשאני מדברת עם כותבים. ועם אדריכלים.‬
‫תמשיכי ככה.‬
‫ועם סוזן לצידך, אני חושבת שתגיעי רחוק, מותק.‬
‫להתראות.‬
‫כן. להתראות.‬
‫הנה היא.‬
- ‫- היי. - התגעגעת?‬
‫היי. מה את עושה פה, לעזאזל?‬
‫דיינה נתנה לי את פרטי הרכבת שלך. היית בבולטימור?‬
‫הייתי צריכה להחזיק לג'יימס את היד. היה לנו קצר בתקשורת.‬
‫את מכירה את הדי פורד?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫הכרת אותה לפני שהיא התחתנה עם גורדון פורד.‬
‫פגשת את הדי?‬
‫בבר. היא סיפרה שהייתן חברות בקולג'.‬
‫לא היינו חברות.‬
‫אמרה שהייתן שותפות לחדר.‬
‫אולי.‬
‫אולי הייתן שותפות? לא שמת לב?‬
- ‫- היינו בין עשר לעשרים בחדר. - סוזי.‬
‫הקולג' גדול, בסדר?‬
‫אי אפשר להכיר את כולן.‬
‫היא קוראת לך סוזן. אף אחד לא קורא לך סוזן.‬
‫את עושה לי אמבוש?‬
‫אני עייפה. נוכל לדבר בבוקר?‬
‫למה לא אמרת לי?‬
- ‫- אני לא מספרת לך על כל מי שפגשתי בחיים. - תפסיקי.‬
‫הכרתי אותה קצת, בסדר?‬
‫לא חשבת ששווה לציין‬
‫שאת מכירה את אשתו המאוד משפיעה של הבוס שלי, גם אם רק קצת?‬
‫אל תאמיני לשום דבר שהיא אמרה לך. טוב?‬
- ‫- היא לכלכה עליי? - היא אמרה שאת איתנה בדעתך.‬
‫אין ספק שהתואר בספרות השתלם לה.‬
‫ושאת לוחמת.‬
‫כולם יודעים את זה.‬
‫אז תילחמי בשבילי, סוזי. דברי איתה.‬
- ‫- חכי רגע. - יש לה השפעה על גורדון.‬
‫יותר מלכל אחד אחר. יותר מלמייק קאר. היא הדרך שלנו פנימה.‬
- ‫- לא. - שגורדון יזמין אותי לתוכנית.‬
‫אנחנו לא צריכות אותה, טוב? אני מסתדרת.‬
‫איך את "מסתדרת"?‬
‫אני מסתדרת. ככה אני מסתדרת. אנחנו מתקדמות.‬
‫לקראת מה, עוד קיר לבנים?‬
- ‫- זה לא הוגן. - זה לא.‬
‫קרעת את התחת, סוזי, ועשיתי כל מה שאמרת לי לעשות.‬
‫נשארתי חדה, הייתי חיילת טובה,‬
‫אני מצליחה מאוד בעבודה בכל יום, והוא שם לב.‬
‫זה יהיה ממש הגיוני מצידו לתת לי הזדמנות, אבל אי אפשר להזיז אותו מעמדתו.‬
‫קיר הלבנים המזדיין הזה ממשיך להחטיף לשתינו ישר בפנים.‬
‫אנחנו עושות שני צעדים קדימה ושלושה צעדים אחורה, ונמאס לי מזה.‬
‫גם לי!‬
‫אבל מה אפשר לעשות עם כל הגורדונים והפיטים‬
‫וכל הגברים שמנהלים את העולם המזדיין הזה?‬
‫צריך לעקוף אותם!‬
‫צריך להשתמש בכל מה שאפשר ולא לבחול בכלום.‬
‫נחשי מי לימדה אותי את זה?‬
‫זה לא מספיק. את מבינה?‬
‫תקראי לי אנוכית, אבל אני רוצה יותר.‬
‫זה, מה שאנחנו עושות, מה שהיו שלוש השנים האחרונות,‬
‫זה לא סתם סיפור לספר לנכדים שלי!‬
- ‫- זה לא סתם פרק בחיי. - מי אמר את זה?‬
‫הסתערת לתוך בית מרחץ ודילגת מעל זרגים‬
- ‫- כדי להכניס את ג'יימס לסרט. - כן.‬
‫אני רוצה שתדלגי מעל זרגים בשבילי!‬
‫דילגתי מעל הרבה זרגים בשבילך, גברת!‬
‫שלוש שנים לא הפסקתי לדלג מעל זרגים!‬
‫אז יש לך עוד זרג לדלג מעליו. דברי עם הדי.‬
‫לא.‬
‫למה?‬
‫פשוט תעצרי לחשוב, בסדר?‬
‫את באמת רוצה להצליח בזכות טובה שאבקש ממישהי שהכרתי בקולג'?‬
‫כן! כמובן! את לא מקשיבה לי?‬
‫אחרי כל העבודה הקשה שלך, ככה את רוצה לפרוץ?‬
‫אלוהים, כן! למי אכפת איך זה יקרה?‬
‫דמייני את עצמך בעוד עשר שנים.‬
‫את כוכבת. מופיעה בתוכנית אירוח,‬
‫והמנחה שואל אותך איך פרצת.‬
‫את לא רוצה לומר שפרעת טובה ממישהי.‬
‫בכלל לא אופיע בתוכנית הזו אם לא תעשי את זה.‬
‫זו ההזדמנות, סוזי.‬
‫דברי איתה.‬
‫אם לא תדברי, תמיד אדע שיכולת לעשות משהו ובחרת שלא.‬
‫ובכנות?‬
‫אני לא יודעת איך נתקדם משם.‬
‫תודה.‬
‫ארתור, תשתה יין?‬
‫כמובן. אם תמזוג לי.‬
‫גייב, בנאדם!‬
- ‫- אייב. אתה מכיר את ארתור. - אייב.‬
- ‫- ארתור. - זה הנרי.‬
- ‫- הנרי. - נעים מאוד.‬
‫אנחנו מתלבטים מה לשתות כבר עשר דקות.‬
‫אתם מתלבטים. אני שותה.‬
‫לא נחשב אם הבאת את המשקה מהבית.‬
- ‫- לא הבאתי. - כך חשבתי.‬
‫תוכל להמליץ על יין אדום מבלי להשתמש במילים "טאני" או "פירותי"?‬
‫הנרי, אל תענה את הבחור.‬
‫רוצה יין אדום?‬
‫נראה לי שאוותר. יש לי הרבה עבודה מחר.‬
‫אייב, העיתון לא מעודד פיכחות של עובדים.‬
‫למעשה, הוא משגשג על נהנתנות העובדים.‬
‫עכשיו שתה, לעזאזל, או שאתה מפוטר.‬
‫לא משתמשים מספיק במילה "נהנתנות". ובצדק.‬
‫מצב הרוח עוין בשולחן הזה הערב.‬
‫אני אקח יין. אין בעיה.‬
‫ניקח את הבורדו הזה, שאטו מרגו בציר 1956.‬
‫בסדר גמור. זה יין חומצי, מעט חריף לטעמם של חלק מהאנשים.‬
‫אתה מנסה להרוג אותי?‬
‫תביא את היין, ואסתום להנרי את הפה. תפסיק, הנרי.‬
- ‫- מה? - ברצינות, אדאג שיוציאו אותך.‬
- ‫- מכרתי את הבית בהמפטונס. - מתי?‬
‫בשנה שעברה. נמאס לי לתחזק אותו,‬
‫וערכי הנכס לא יעלו בקרוב.‬
- ‫- או בכלל. אין שם כלום. - בדיוק.‬
‫ראיתם את הנסיכה מרגרט אצל גורדון? היא הייתה מצחיקה.‬
- ‫- אתה צוחק. - המלכה ויקטוריה הייתה קורעת.‬
‫לא ידעתי את זה.‬
‫ראיתי את הסרט הזה, הוא היה נהדר.‬
- ‫- "הפרופסור המפוזר"? - עם המכונית המעופפת?‬
‫ב"רדיו סיטי". אני מעריץ גדול של פרד מקמורי.‬
‫תגיד שהלכת עם אחד הנכדים.‬
‫זה נשמע ילדותי, אבל פרד מקמורי מעלה את הרמה.‬
‫אפילו המשפחה של פרד מקמורי לא אוהבת אותו כל כך.‬
‫אני מתעלם מהם. ימי הולדת? אין טעם.‬
‫שכחת את הילד הקטן שבתוכך?‬
‫מתנות הן הטעם.‬
‫אני לא זוכר את הפעם האחרונה שקיבלתי מתנה שאהבתי.‬
‫אייב, לפני שהגעת, שיבחתי את כישורי השיחה שלך בפני ארתור והנרי.‬
‫אלוהים, סליחה. אני כזה משעמם.‬
‫זה משום שגייב אמר "נהנתנות"?‬
‫כן, זה היה קצת מכעיס.‬
‫לא. אני...‬
‫אייב?‬
‫זה פשוט כל העולם הארור הזה. אתה יודע?‬
‫רק זה?‬
‫אני נעשה רגשני.‬
‫מה לגבי העולם, אייב?‬
‫לאחרונה ציינתי יום הולדת 64.‬
‫ובתקופה שבה אני אמור להרגיש בנוח,‬
‫מיושב בגופי ובדעתי, אני לא.‬
‫בכלל לא. אני פתאום מוצא את עצמי בפרשת דרכים,‬
‫ואני מרגיש שהכול הפוך.‬
‫זה משום שהכול משתנה בקצב מסחרר, אייב.‬
‫במיוחד עבור גברים בגילנו.‬
‫גברים בגילנו.‬
‫נולדנו במאה ה-19.‬
‫זאת הייתה מאה אחרת! לפני הטלפון, לפני הרדיו.‬
‫לא היה חשמל בבית הוריי עד שהייתי בן שבע. אני לא עומד בקצב.‬
‫כן, וזה פיזיולוגי בדיוק כפי שזה פסיכולוגי.‬
‫האדם הנבון הזדחל בעולם‬
‫ושיחק אותם תפקידים במשך עשרות אלפי שנים,‬
‫ועכשיו, פתאום אנחנו נאלצים להסתגל לשינוי המהיר הזה.‬
‫יש יותר שינויים בשנה אחת‬
‫ממה שאבותינו חוו במשך חיים שלמים. במשך אלף שנה.‬
‫תחשבו על זה. שינוי, עבור אבותינו,‬
‫כלל אירועים פתאומיים.‬
‫רעידות אדמה, שיטפונות, ליקוי חמה,‬
‫טיגריס שנחרבי שמזנק עליך משום מקום.‬
‫אלה דברים שצריך להתמודד איתם באותו הרגע,‬
‫ואז הכול חזר להיות שוב כרגיל.‬
‫אבל עכשיו השינוי קורה מעליך.‬
‫השינוי עצמו הוא השיטפון, הטיגריס.‬
‫השינוי הוא המצב הרגיל.‬
‫החשש שלי הוא שהעולם תמיד היה כזה,‬
‫ואני פשוט לא ראיתי את זה.‬
‫שרבים מאיתנו לא ראו את זה. אנחנו הגברים.‬
‫ידעתי שזה יגיע לעניין המגדרי.‬
‫אני רציני.‬
‫אי אפשר להאשים אירועים חיצוניים. זה קל מדי.‬
‫העיוורון הקולקטיבי שלנו יצר הרבה נזק.‬
‫שלטנו בכל כך הרבה, התערבנו בכל כך הרבה. ובשביל מה?‬
- ‫- זו תפיסה של אדם אחד. - תפיסה היא עניין לא פשוט.‬
‫כולנו מפרשים דברים דרך נקודת מבטנו.‬
‫גברים ונשים.‬
‫זה טבעי. את זה אנחנו בטוח חולקים עם הציידים-לקטים.‬
‫תפריטים, רבותיי?‬
‫דג הערב הוא סולית מצויה, אשר ניתן להכין בשני אופנים שונים.‬
‫"מונייה" מסורתי או ברוטב חמאה ופירות הדר.‬
‫תודה. אכלתי סולית בעבר. זה היה נפלא.‬
‫אתם יודעים, היה לי איזה רגע לפני כמה ימים.‬
‫אני גר בדירה גדולה וישנה בשדרת אמסטרדם. קניתי אותה לפני עשורים.‬
‫כולם חשבו שאני משוגע, עם הכסף שהיא עלתה.‬
‫עכשיו אני נראה כמו גאון.‬
‫ואשתי ואני, היא נפטרה,‬
‫בילינו שעות רבות מספור בעיצובה.‬
‫היינו גאים בזה כל כך, הכול היה במקום הנכון.‬
‫ויום אחד, לא כל כך מזמן,‬
‫עמדתי בסלון והבטתי מסביבי,‬
‫וכל מה שראיתי היה חפצים.‬
‫רק חפצים.‬
‫זו הרגשה מאוד מוזרה.‬
‫כאילו לא ראיתי אף אחד מהם קודם.‬
‫וכל כך הרבה מהם קשורים לזכרה של אשתי.‬
‫היינו יחד 40 שנה, אבל זה לא שינה דבר.‬
‫כל מה שהצלחתי לדמיין זה את ילדיי מחטטים בהם.‬
‫בוחרים מה לשמור, מה למכור ומה לזרוק לזבל.‬
‫החיים שלי.‬
‫אשתי.‬
‫בערמות.‬
‫זה היה יום חם, אבל פתאום היה לי מאוד קר.‬
‫אני מאמין ברצון חופשי.‬
‫אנחנו לא רובוטים. אנחנו יכולים להשתנות לטובה.‬
‫אנחנו אכן מסתגלים.‬
‫ולפעמים, מה שאחרים תופסים כהתערבות, אייב, הוא למעשה לימוד.‬
‫אתה היית מורה רוב חייך. אנחנו מעבירים הלאה את הידע שלנו. זה טבעי.‬
‫הבן שלי, בחור מבריק,‬
‫הזהיר אותי שוב ושוב שאני חונק אותו.‬
‫חשבתי שאני מדריך אותו.‬
‫ואז הוא עזב את הבית, הוא הפסיק להתקשר. הוא הפסיק...‬
‫אנחנו מלמדים, כן. אבל אנחנו גם כופים. זה בהחלט נכון לגביי.‬
‫אני חושב שכשיצאתי מרחם אימי‬
‫חילקתי עצות בנוגע להתמודדות עם חבל הטבור.‬
‫אני חווה את אחד הרגעים שלך, ארתור.‬
‫אני רואה את ערמות חיי.‬
‫הן זרות לי.‬
‫זה קשור למשפחה שלך, נכון?‬
‫ניסית לעזור ולהדריך.‬
‫עשית טעויות, כמו כולם.‬
‫אני לא אוהב את היין הזה.‬
‫כל מה שחשבתי על התפקידים של גברים ונשים,‬
‫אני חושב שהיה שגוי לחלוטין.‬
‫עשיתי את כל הדברים הלא נכונים עבור שני ילדיי.‬
‫לא, אייב. זה לא נכון.‬
‫אתם יודעים שהבת שלי היא בעלת הדירה שאני גר בה?‬
‫לא אמרת שאתה קנית אותה?‬
‫אשתי חשבה על זה. סיפור הכיסוי שלנו.‬
‫לא, הבת שלי קנתה אותה.‬
‫הבת שלי...‬
‫בעלה זרק אותה ללא אזהרה.‬
‫זה היה הטיגריס שלה.‬
‫במקום להתמוטט לחלוטין, היא יצאה מזה חזקה יותר.‬
‫אדם חדש, כך חשבתי.‬
‫אבל עכשיו אני חושב שאולי זו מי שהיא הייתה כל הזמן.‬
‫מעולם לא ממש לקחתי אותה ברצינות.‬
‫את בני, נואה, לקחתי ברצינות.‬
‫לקחתי אותו איתי ל"קולומביה" בכל שבוע,‬
‫כדי שיוכל לחלום על מה שיוכל לעשות.‬
‫אני לא זוכר אם עשיתי את זה עם מרים.‬
‫אני לא חושב שזה עלה בדעתי.‬
‫ועד כמה שקשה להבין את בחירת הקריירה הזו שלה,‬
‫היא עושה את זה בכוחות עצמה.‬
‫בלי שום עזרה ממני או מאימה.‬
‫מאיפה זה הגיע?‬
‫הכוח, היעדר הפחד‬
‫שלא היו לי מעולם?‬
‫שלבני המסכן מעולם לא היו.‬
‫מי היא הייתה יכולה להיות, לו כן הייתי עוזר לה‬
‫ולא מתעלם ממנה, מתעלם ממי שהיא באמת?‬
‫בתי היא אדם יוצא דופן.‬
‫ואני לא חושב שאי פעם אמרתי לה את זה.‬
‫כדאי שנזמין.‬
‫סלח לי. אני חושב שאנחנו מוכנים.‬
‫איך אתם מכינים את העוף?‬
‫הוא מתובל קלות, עם מרווה,‬
‫וממולא בכבד אווז משובח ביותר מעמק הדורדון.‬
‫הוא היה חייב לשאול.‬
‫שנתיים? אתם מנסים להתחמק מאיתנו?‬
‫ג'ון בדרכים מאז חג המולד.‬
‫רק עבודה ובלי כיף, ג'וני.‬
- ‫- איך הגלריה? - מתקדמת. אתם צריכים לבוא. יש חידושים.‬
- ‫- מתי אתם פותחים? - אנחנו...‬
‫אנחנו פותחים ב-10:00, אבל אני בדרך כלל מגיעה בצהריים.‬
‫בואו כשאהיה. יש לי יצירה של הלן פרנקנטלר‬
‫שאני חושבת שתאהבו.‬
‫נתראה אז.‬
- ‫- ביי, הדי. - להתראות לכם.‬
‫טוב... אני חייבת לומר שאני מופתעת לראות אותך.‬
‫אני מלאת הפתעות.‬
- ‫- אני שמחה שאת... - באתי בענייני עסקים לגברת גורדון פורד.‬
‫זו אני.‬
- ‫- תכניסי את הבחורה שלי לתוכנית. - מה?‬
‫מידג' מייזל. היא קומיקאית.‬
‫והיא זקוקה לפריצה. ועכשיו.‬
‫ואת רוצה שאדבר עם גורדון?‬
‫כן.‬
‫כטובה עבורי, אני רוצה שתדברי עם גורדון.‬
‫היא כותבת היטב, וקומיקאית?‬
- ‫- היא מוכנה. - את ממש מאמינה בה.‬
- ‫- נכון. - זה יותר מזה?‬
‫גורדון לא עושה כל מה שאני מבקשת, אבל אעשה מה שאני יכולה.‬
‫תעשי בקרוב?‬
- ‫- אעשה זאת בקרוב. - הערב?‬
‫אולי לא אראה אותו עד הבוקר.‬
‫אתם ממש סיפור מהאגדות.‬
- ‫- אז מחר על הבוקר? - כן. מחר על הבוקר.‬
‫זה היה קשה, נכון?‬
‫מה שעשית כרגע.‬
‫מעל גבעה, מעל בקעה‬
- ‫- היי, מידג'. - שלום, טרודי.‬
‫שלום, דורי. אפשר לשים אצלך את התיק שלי היום?‬
‫אני דואגת כשאת לא.‬
‫פנימה והחוצה שמעו אותם צועקים‬
‫צעדת ההתנגדות בדרך...‬
‫בוקר טוב, הדי.‬
‫בוקר טוב, מידג'.‬
‫אז זה היי, היי, הי‬
‫בשדה הארטילריה‬
‫צעקו את הפקודות חזק וברור‬
‫ברור יותר...‬
‫היי, מה את עושה פה?‬
‫יש לי בקשה.‬
- ‫- אימא שלי הגיעה אלייך? - לא. למה?‬
‫היא רוצה שנבוא בחג ההודיה.‬
‫ככה זה כל שנה אחרי שהיא משתכרת ובוכה שלא החמיאו להודו שלה.‬
- ‫- נמנענו מזה שלוש שנים. תקופה ארוכה. - עוזר שיש התראה מראש.‬
‫אז מה העניין?‬
‫מדי פעם אני מגיעה הנה עם שרשרת חדשה ומהממת‬
‫ומציעה דבר או שניים שלדעתי כדאי שתעשה.‬
‫מדי פעם, כן.‬
‫לרוב אני מקבל את ההצעות ומחמיא על השרשרת.‬
‫אני רוצה שתכניס את מידג' מייזל לתוכנית.‬
- ‫- מידג'? לא. - כן.‬
‫הדי, בחייך. את יודעת שיש לנו כלל.‬
‫זה הכלל של ג'ורג', אח"כ הוא הפך לכלל שלך.‬
‫אלוהים אדירים, אין לך מושג מה הסיבה לחוק הזה.‬
‫קראת את "ההגרלה". ראית מה קורה‬
‫כשישנן מסורות ללא סיבה. אנשים נסקלים.‬
‫תוותר על הכלל הארור הזה.‬
‫מאיפה מגיע הנאום?‬
‫זה לא היה נאום. שבץ אותה.‬
‫מה אני מפספס?‬
‫היא נראית טוב, נכון?‬
‫יש לך עיניים.‬
‫טוב, מה העניין פה?‬
- ‫- העניין הוא שאני מבקשת ממך לעשות זאת. - אומרת לי.‬
‫מבקשת ממך בתוקף.‬
‫למה? למה שאעשה זאת?‬
‫כי אתה חייב לי.‬
‫ככה את רוצה לעשות את זה?‬
‫זה חדש בשבילנו, הדי.‬
‫אני מעריכה את זה, גורדון. באמת.‬
‫"התוכנית של גורדון פורד".‬
‫בסדר, כאן. רק רגע.‬
‫מידג'! טלפון! זה חשוב!‬
‫כן? איפה?‬
‫אני יוצאת עכשיו.‬
‫תחזיקו את המעלית!‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬