- Var är Nancy? Maten är kall. - Hon har en dejt.
En dejt? Med en pojke?
Ja, älskling, en dejt. Potatis?
- Distrahera mig inte. - Du älskar potatis.
- Jag vill inte prata om potatis. - Okej. Morötter?
Carole, vår dotter är 15 år.
- Danny... - Inte förrän hon gift sig.
Då kan hennes man bestämma.
Undrar om han låter henne gå på dansen.
Carole köpte en klänning åt henne.
Han måste låta henne gå.
Nancy är inte lätt.
Tack och lov fick vi ingen flicka.
Ignorera farmor. Hon är full.
Gott om plats för en sammankomst.
Om jag flyttar matsalsbordet får vi plats med punschbålen och...
- Kommer lukten från draperierna? - Nej. Jag tror inte...
Jag skulle vilja ge dem danslektioner.
Varje flicka borde veta hur...
Vänta, är det mattan?
- Jag sniffade där. - Var kommer det ifrån?
- Följ mig. - Varför då?
- Jag ska springa ikapp med honom i hallen. - Va?
Jag vill se om han springer fortare.
Det är klart han gör.
- Han får en hjärtattack. - Sån tur att vi inte fick nån flicka.
De är värst. Ignorera farmor.
Och farfar. Ignorera honom också.
Det är pianot.
Luktar pianot lök?
Bara de svarta tangenterna.
- Shirley? - Ja?
De svarta pianotangenterna luktar lök.
- Och? - Varför då?
Det är begagnat.
Danny, ärligt talat. Är detta nödvändigt?
Han kommer att vara med på Gordon Ford imorgon.
Danny Stevens? Jaså?
Herregud. Jag älskar honom.
Det finns inget han inte klarar.
Han sjunger, han dansar. Han besöker sjuka barn. För jämnan.
- Ständigt. - Ju sjukare, desto bättre.
Vill ni vara studiopublik imorgon?
- Allvarligt? - Vi skulle älska det!
Hur får vi biljetter?
Ni känner nån på insidan.
Så fantastiskt! Vem?
Mig. Jag är på insidan.
- Va? - Jag jobbar på programmet.
Så nån kan skaffa oss biljetter?
Ja. Jag.
Jag kan skaffa biljetter. Jag jobbar med programmet.
Så jag är där.
Jag förstår inte.
Om jag vädrar ut pianot, byter ut alla tavlor,
slänger tallriksunderläggen och plasten,
tar in lite blommor, kuddar, målarfärg, så kanske...
- Jag ska tänka på det. - På vad?
Hon vill ha fest för kvinnorna som betalar henne för att hitta en make.
Tack och lov att vi inte fick en flicka.
Där slapp vi lindrigt undan.
- Ignorera farmor, sötnos. - Farfar också.
Det får bli en allmän regel.
Tack igen.
Varsågoda.
Miriam? Be den som skaffar oss biljetterna att ringa.
Jag skaffar biljetterna.
- Så de ringer? - Ja. De kommer att ringa.
Hur lyder domen?
Badrummen fungerar och det finns ett tak.
Du kan ha festen i vår lägenhet.
För liten. Jag har anlitat en dansinstruktör.
- Då får du hyra en lokal. - Med vilka pengar?
Så skippa dansinstruktören?
Du vet absolut ingenting om kärlek.
Blunda. Föreställ er kärlek.
Ser ni en stilig, akademisk make?
Barn? En modern lägenhet med utsikt över stan?
Eller ser ni en framgångsrik tandläkare,
barn och ett tvåvåningshus i kolonialstil i nån förstad?
Kanske är det en stringent, stark entreprenör och barn,
i en renoverad bondgård som får hjärtat att slå ett extra slag.
Hur kärleken än ser ut för dig, kan jag hjälpa dig att hitta den.
Rose Weissmans romantiska kärlekskedja där ett plus ett är lika med kärlek
tillgodoser alla era romantiska...
Alla romantiska...
Alla... Jag vet inte vad du gör.
Bryt.
Ursäkta, men han flaxar med armarna som om han flög söderut för vintern.
Vad är det?
- Rose, du ser helt underbar ut. - Tack.
Kurt försökte bara få dig att fortsätta framåt. Minns du?
Du måste fortsätta gå tills du kommer fram till märket. Ser du?
Ja. Men det känns krångligt. Det är så många trappor.
Du ser underbar ut.
Kan jag inte göra det därifrån?
Ditt ljus är inte där.
Men om jag inte måste det...
Det måste du. Men du ser helt underbar ut.
Nej. Miriam?
Jag kommer.
Hej. Vad är det? Det går jättebra.
- Gör det? - Ja.
Jag hör stånk och stön. Det verkar dåligt.
Nix. 196 tagningar är normen.
Löjligt. Jag måste vila mig.
Mamma, du ville det här. Minns du det?
Du ville expandera. Du ville spela in en reklamfilm.
Hej, allihop. Det går bra, vi är nästan klara.
Jag passar inte att stå framför kameran.
Så klart du gör. Eller hur, Eddie?
Hon ser underbar ut.
Han är väldigt duktig.
Varför kan inte nån annan spela mig?
- Som vem? - Doris Day.
Doris Day känns ganska långt från Rose Weissman.
Gör det du.
Ditt ansikte har fortfarande spår av mitt, så det är nästan samma ansikte.
Märkligt sätt att säga att du har skönhetsopererat dig.
Jag förstör det.
Hela den här grejen.
Jag förstör det och gör mig till åtlöje.
Vet du vad. Glöm att gå omkring.
Du står här, i ditt ljus,
jag står där och du talar till mig.
Stå där och berätta allt om kärlek och hur man skaffar en äkta man.
Okej, då rullar vi.
Tyst på inspelningen, tack.
Och mamma? Du ser verkligen underbar ut.
Ett plus ett är lika med kärlek, tagning 197. Börja.
Blunda och föreställ er kärlek.
- Miriam? - Vad är det?
Spisen går inte att tända igen.
Har du satt på den?
Självklart.
Ibland gör du inte det.
En gång satte jag inte på den. En gång.
- Stå still. - Va?
- Inte du - Miriam, varför ska jag stå stilla?
Inte du. Esther. Stå still.
Pappa, gör Ethan klar.
Jag är upptagen med hans pianolektion.
Han måste göra sig klar för skolan.
Jag kan inte brygga te.
Sluta, Esther.
Ett bra tillfälle att lära sig att stänga ute
allt i ditt liv utom musiken.
- Stå still. - Jag behöver te.
Har du nånsin sett Vladimir Horowitz hålla en leksak i ena handen
och spela Rachmaninoff med den andra? Jag ska svara åt dig. Det har du inte.
- Pappa! - Abe.
Jag gillar det inte.
Just nu gör ingen det.
- Jag behöver hjälp med spisen! - Jag behöver hjälp med håret!
Jag är upptagen med pojken!
Okej, sluta.
Jag ska spela stycket för dig igen.
Lyssna noga.
Det här är vad du strävar efter.
Se så fint det låter?
Tack gode Gud, Zelda. Hela morgonen är en mardröm.
Tändlågan är släckt.
Va? Miriam, lågan är släckt! Abe, lågan är släckt!
Det är okej. Lätt att fixa.
Miriam, det är lätt att fixa!
Zelda är här, hon säger att det är lätt att fixa!
- Va? - Zelda ska fixa spisen.
Vad är det för fel på spisen?
Tändlågan är släckt, mr Weissman!
Zelda? Vad gör du här?
Hon fixar spisen!
Okej.
Som jag visade förra gången, behöver du bara tända en tändsticka.
Håll den här, vrid på knappen och den tänds.
Himmel. Så komplicerat.
Inte alls. Jag har visat dig många gånger.
- Har du tittat i boken? - Boken?
Boken jag gjorde åt dig. Minns du?
Med ett register och bilder.
Se här. Under "Ingen låga i spisen för te"
står "Hur man fixar ingen låga i spisen för te."
Mycket enkelt. En bild på tekopp och allt.
Som tur är fungerar det nu.
Kanske kan du försöka nästa gång?
Gjorde jag det skulle jag spränga byggnaden.
Har hon fixat det?
Ja. Hon är ett geni.
Attans. Jag ville se hur hon gör.
Allt står i boken.
- Var kom den ifrån? - Ingen aning.
Från mig. Jag gjorde boken.
Titta, den har bilder. Så kul.
Jag är dubbelparkerad.
Vill du ha te? Vi har en låga.
- Nej. - Vill du komma in?
Jag står bra här.
Kom in och sitt.
Jag vill inte komma in och sitta.
Det här tar bara en minut.
Du säger det och sen tillbringar vi hela dan här.
Måste man tända en tändsticka?
Jag skulle spränga byggnaden i luften.
Du skulle inte spränga oss i luften.
Det kanske hon skulle.
Låt henne göra det då.
- Janusz. - Vill du ha te?
Nej. Jag får inte bli sen idag.
Danny Stevens är med ikväll. Gordon vill att vi gör vårt allra bästa.
Jag ska till Ethans skolmöte först.
Hej, Zelda. Kan du fixa det här?
Det är klart jag kan.
- Zelda. - Vad?
Du måste sluta hjälpa dessa människor!
Du jobbar inte här längre.
Det är en liten flickas hår.
De visste inte att det fanns en övre hylla i linneskåpet.
De glömmer hur man staplar ved i en öppen spis.
En fågel flyger in och de tänker inte på att öppna ett fönster och släppa ut den.
De är vuxna människor.
De måste lära sig att ta hand om sig själva.
Det kan de inte!
Zelda...
I det gamla landet
är en halt häst värdelös, så man skjuter den.
Det här är ett helt hus fullt av extremt halta hästar!
- Zelda, vill du svara? - Nej!
Svara inte i telefonen!
Mrs Weissman, ursäkta mig,
men jag är alldeles säker på att ni vet hur man svarar i telefon.
Okej.
Ursäkta mig, men jag kan spela.
Så det är en rökläcka. Jag har alltid undrat.
En gång till. Med känsla.
Hallå?
Har vi ett proppskåp?
Va?
Jag vet inte varför det inte sjunker undan.
Avloppet.
Avloppet fungerade när det kom hit.
- Jag skyller inte på det. - Det är aldrig avloppet.
Vatten rinner ner i Ronbauers lägenhet,
och hallmattan är ett minne blott. Här, Zelda.
- Tack. - Tack.
Jag uppskattar din hjälp.
Vilken tur att du var här.
Ja, vilken tur. Som att ha en hustomte.
Räddningen är nära. Se här.
Jag har hittat det. Den ska definitivt inte vara i avloppet.
Hur hamnade den där?
Den ser ut att ha bankats ned.
Ethan!
- Vad är det här? - Min båt.
Vad gör din båt i avloppet på mitt badkar?
Den sjönk.
Vad har jag sagt om att stoppa ner saker i avloppet?
- Ingenting. - Jo, det har jag.
- När? - Var det inte nåt med en kula?
Det var i näsan.
De där spelkorten du klippte sönder? Det var ju ett avlopp?
Nej.
Under de sex år du har funnits,
har vi diskuterat detta minst en gång.
Även om det var abstrakt, teoretiskt:
"Om du nånsin får chansen, avstå".
- Okej. - Okej.
Så...
Det var Mendelsons på sjunde våningen.
Det rinner genom deras tak också.
Du borde gå ner och be om ursäkt. Deras son blev just färdig jurist.
Jag tar hand om det.
Kom ihåg att mitt evenemang är på måndag, så den här mattan måste vara utbytt då.
Jag kan inte utsätta ogifta kvinnor för nakna trägolv. Som på en bordell.
Och badrummet måste fungera.
Om inte, måste jag ändra mina planer igen. Förstår du?
- Vad är klockan? - Säg att du förstår.
Fan. Jag är sen till Ethans skolmöte.
- Kan du gå? - Jag har en miljon saker att göra.
Pappa? Du är väl inte upptagen?
Jag ska vara på Voice om en timme.
Inte upptagen alltså. Kan du ta Ethan med dig?
- På vad då? - Föräldrar kommer och stirrar på barnen.
Lärare pekar ut var de ska sitta och nån kissar på sig.
Du är en usel försäljare.
Snälla? Jag måste muta våra grannar att inte släppa lös sin advokatson på mig.
Okej. Jag går.
Men jag varnar dig, så fort nån kissar på sig
går jag därifrån. Om det inte finns goda snacks.
Sålt.
Du kan skriva till honom c/o The Gordon Ford Show.
Jag vet inte när du får svar. Han är mycket upptagen.
Han är i teve varje kväll. Det tar tid.
Förlåt, jag är sen. Min son stoppade ner en leksaksbåt i badkarsavloppet
som orsakade översvämning i tre badrum,
och jag har inte råd att bli osams med lägenheterna 7 och 8C.
Mina golv är buckliga, min matta är förstörd,
min mor håller ett party på måndag
och har panik över att badrummet inte kommer att fungera
och dessutom luktar mina svärföräldrars piano som en bialy.
Så vad gillar ni Ursula Andress tuttar?
- Vad diskuterade ni? - Raquel Welchs tuttar.
- Anita Ekberg. - Ann-Margaret.
Danny Stevens. Jag menar, inte hans...
Vi pratar om Dannys framträdande ikväll. Han lanserar sin nya bok.
Stor guldstjärna till dig. Som ni vet, Danny...
- Gav mig mitt första jobb. - Bra kille.
En svärmorsdröm.
Det gjorde han och det är han.
Så jag vill att han ska lyckas.
Hans författare har kanske eget material, men var redo om de inte har det.
- Jag har en fråga. - Ja, Mel.
Hur länge får vi vänta innan Adam ger Danny sitt filmmanus?
- Tio? - Jag säger åtta.
- Fyra. - Känner nån till en kunnig kaklare?
- Midge. Vi skämtar om Adam här. - Förlåt.
Nån dag måste du bestämma, om du är med eller inte.
Alla till räcket.
Till räcket, allihop.
Bra.
Som många av er vet,
är jag nu officiellt The Gordon Ford Shows nya producent.
Tack.
Jag vill passa på
att säga några ord innan vi tar nya tag.
Även om George Toledanos avgång
var abrupt och upprörande för vissa av er,
vill jag försäkra er om att jag är eld och lågor och redo att axla manteln.
Att vara en god ledare kräver inte bara erfarenhet,
utan även empati, instinkter, förmågan att hålla huvudet kallt och...
Gordon. Hallå där.
Hej, Mike. Du ser bra ut där uppe.
Ny kostym?
Bara kavajen.
Varsågod, fortsätt.
Nej. Det räcker så.
Nej. Du kallade oss till räcket. Vi är här.
Det sista jag hörde var "hålla huvudet kallt".
Jag ville bara att ni skulle veta att jag är redo
och jag finns...
Jag finns här för alla som behöver nåt.
Mitt kontor brukade vara där nere, men nu är det här uppe.
En del av det är fortfarande där nere,
eftersom det inte fanns plats här uppe för gästtavlan.
Så om ni behöver titta på den, finns den där,
men om ni behöver mig, är jag här uppe.
Eller där nere ibland. När jag behöver titta på tavlan. Så...
Tack.
Vänta. Jag har en fråga till vår nyutnämnde producent.
- Blir det fler askfat i receptionen? - Inte vad jag vet.
Synd. Vi kan behöva två till.
Jag ska undersöka det.
Jag såg ett barn slicka på hissknappen imorse.
Jag meddelar vaktmästaren.
Jag har en nota från middagen. Ger jag den till dig?
Nu går jag.
Vänta! Nyutnämnde producent, får vi också gå?
Ja.
Första dan på jobbet.
Vi har det finaste skolbiblioteket i New York.
Det är vi väldigt stolta över.
I år donerade en väl ansedd alumnus
hela sin samling av förstaupplagor till biblioteket.
Ja?
Men vilket utsökt mellanmål.
Roligt att det smakar.
Krispigt och krämigt och nötigt, en utmärkt kombination.
- Får barnen samma mellanmål? - Det får de.
Det här är en mycket bra skola.
Jag vill visa er alla nåt vi är väldigt stolta över här.
Detta är vad vi kallar "Vår fria tid."
En del av varje dag avsätts så att eleverna kan ägna sig åt
ett ämne de utmärker sig särskilt i.
Det här är vår ingenjörsgrupp.
De bygger en modell av ett hotell som uteslutande vänder sig till husdjur.
Varje rum har en uteplats och inbyggda vattenskålar.
Här är vår matematikgrupp.
De har en minut på sig att lösa ett problem.
Den som löser flest ekvationer vinner ett pris.
- Och börja. - Börja.
Vår bokgrupp läser en bok i veckan,
sen skriver de om den till en pjäs
och framför den i lärarrummet på lunchen.
Astronomigruppen är där borta.
De säljer godis för att köpa ett nytt teleskop.
Jag har lagt på mig över fyra kilo i vetenskapens namn.
Här borta har vi vår språkgrupp.
Just nu läser de Madeline på franska.
Mrs Moyers?
Ja, mr Weissman.
Vad är det för grupp där borta?
Det är den glada gruppen.
- Ursäkta? - Den glada gruppen.
Men vad utmärker de sig i?
De utmärker sig i att vara glada.
Jag förstår inte.
De bygger ett hotell, de köper teleskop,
de är i princip ett fungerande teatersällskap,
men vid det bordet där min dotterson är, är de bara...
Glada.
- De går runt i en cirkel. - Ja.
- Varför? - Det gör dem glada.
Mrs Foster, det här är mr Weissman. Ethan är hans barnbarn.
Ethan är ett av våra gladaste barn.
Ethan håller i en trollstav. Är han ledare?
Nej. Hierarkier gör dem ledsna.
Vem har valt grupperna?
Barnen gör ett prov i början av varje år.
Det visar deras förmågor och avgör gruppindelningen.
Det måste ha skett ett misstag, en sammanblandning.
Ni behöver inte bli upprörd.
Han går i en cirkel. Är det allt?
Mr Weissman, Ethan är en rar och frisk pojke
som också råkar vara glad.
Så väldigt glad.
- Det gladaste barnet i skolan. - Det gladaste vi nånsin haft.
Jag har aldrig mött ett så glatt barn som Ethan.
Han får göra om provet.
- Ja, nästa år. - Nej. Inte nästa år. Nu.
Mr Weissman...
Jag har varit professor på Columbia University.
Jag har arbetat på Bell Labs. Jag har 12 vilande patent.
Han är mitt barnbarn. Han är en Weissman.
- Det finns inte en chans att han är glad. - Börja.
- Jättebra. - Hela stationen är där.
Skådespelarna, filmteamet, Phillip och Morris, alla stirrar på oss.
Jag uttalar repliken, stora skratt.
Plötsligt dyker en pisher upp och säger:
"Det är l'chaim, inte la-chaim, mr Stevens."
Första jobbet, okej?
Jag tittar på den där korgossen som sitter i sin pappas kostym...
Det var hans kostym.
Jag tänkte: "Ungen har stake i sig. Han är som jag." Så jag sparkade honom.
- Hejsan. - Midge.
Jag pudrade bara näsan.
Får jag presentera vår kvinnliga författare, Midge Maisel.
Hej. Jag är ett stort fan.
Jag sitter visst på din plats?
Tekniskt sett ägs de av NBC allihop.
Nej. Jag kan reglerna.
Ta en författares plats,
är som att rätta en mans hebreiska och vara från Nebraska.
Wisconsin.
Det finns plats här.
Jag kom faktiskt för att be om en tjänst.
Säg bara till.
Du skulle se dig själv.
Ikväll är jag i rutan.
Ingen är förvånad? Bra.
I vanliga fall försöker jag sälja in ett gig, är i Vegas
inför en ny säsong av mitt program, men den här gången skrev jag en bok.
Det är boken. Jag är författaren.
Som Dickens, om han hade växt upp i Bensonhurst.
Två städer sålde över 100 miljoner exemplar.
Så jag måste sälja 101. Jag måste vara värst.
Med det i åtanke ska jag läsa de skämt
som mitt författarlag gav mig imorse. Jag vill veta vad ni tycker.
Vi finns här för dig. Eller hur?
- Midge? - Så fan heller. Han stal min plats.
Kul.
Kennedy uppfann fredsbevarande styrkor. Nu kan tråkiga ungar också bli populära.
Nästa. Barbie skaffar en pojkvän. Ken.
Det håller nog inte. Han verkar lite plastig.
Är ni kvar?
Ungkarlslyan vann priset för bästa film.
Nästa år: Andrahandskontraktet.
Så enligt er opartiska uppfattning, tror ni att mina författare hatar mig?
Vi kan hitta på nya skämt.
Varje gång du uppträder i en pratshow, skämtar du.
Jag är komiker.
Drog jag ut Gordons visdomstand skulle det se konstigt ut.
Ja, men nu vill du att folk ska läsa en bok om ditt liv.
Varför inte prata om ditt liv? Dina föräldrar.
Visst. Men vad är det roliga?
Det är intressant. Det är äkta.
Då blir det roligt.
En god läxa. Tack.
Danny? Gordon är redo för dig.
Tack. Ungar, hitta några skämt åt mig.
Kolla under soffkuddarna,
kanalisera er berusade farbror Marvin, men ge mig skratten!
Ta mig till chefen.
Nej.
Det är väldigt ovanligt att en elev gör värre ifrån sig andra gången.
Över hela linjen, matte, engelska, naturvetenskap, logik...
Men han stavade sitt namn rätt den här gången,
en stor förbättring jämfört med det senaste provet. Så det är spännande.
Jag förstår bara inte.
Vi sa åt honom att ta ett nytt prov. Han greps nog av panik.
Dessutom tog vi hans trollstav.
Men han är en Weissman.
Det är ett prov. Det betyder ingenting.
Utom att han inte kan matte, naturvetenskap, engelska eller logik.
Eller veckodagarna.
Det här känns som ett parallellt universum.
Som att jag befinner mig i Twilight Zone utan Rod Serling som vägledare.
Mr Weissman, att göra om provet igen,
så snart efter att han gjort det första,
innebär att det här resultatet kommer att ersätta hans gamla.
Morfar, glitter fastnar i ansiktet!
Men var så säker, han har inte förlorat sin plats i den glada gruppen.
Miriam!
Hej där! Ni kom.
Ja. Vi blev sena.
Vi ville vara säkra på att få biljetter, så jag släppte av henne.
Jag skulle vinka åt honom så att han kunde parkera.
Men det regnade.
Och såg jag honom inte, skulle jag gå in igen.
Jag körde förbi, såg henne inte, så jag körde runt.
- Vi missade varandra hela tiden. - Jag är inte där, hon går in.
Hon är inte där, en runda till.
Vi höll på i två timmar. Till sist gav jag upp och parkerade.
Tack och lov låg biljetterna och väntade på oss, som du sa.
Jag sa ju det.
Vill du peka ut personen som ordnade dem?
Vi vill tacka dem.
Okej! Nu börjar det.
Vänta! Jag gjorde en smörgås åt Danny. Ge honom den.
Och vi är tillbaka om fem, fyra, tre.
Och vi är tillbaka.
Vår första gäst är stjärnan i populära The Danny Stevens Show.
Han är nattklubbsartist så väl som producent,
men den titel han tycker bäst beskriver honom är Amerikas älskling.
Danny Stevens.
Där är han.
Jag utelämnade "dansare". Du dansar alltid ut.
Danny, Danny.
Gordy, Gordy.
Kul att ha dig här.
Härligt att vara tillbaka. Jag älskar vad du har gjort här.
Jag har gjort absolut ingenting.
Det funkar. "Absolut ingenting" funkar bra.
Jag såg din show på Copa nyligen. Den var lysande.
Tack.
Den drar fulla hus. Och nu har du skrivit en bok.
Just det.
Den måste jag skaffa. Hur var det att skriva?
Det var väldigt tyst. Fridfullt.
Det går bra utan byxor. Det är ett plus.
Precis som du, du har inte heller byxor.
Det är nåt annat att skriva om sitt liv. Man måste minnas namn och datum.
Sen måste man ändra namn och datum, så att man inte blir stämd.
Är det här dina föräldrar?
Ja. Det är Mitta och Joseph.
Och det är efter att de blev rika.
Mina föräldrar var immigranter. Väldigt tuffa människor.
De hade inget val. Livet hade inte gett dem nånting.
De hade ingen säng, de hade en sten.
De var tvungna att fly från sin by när män på hästar red in och sa:
"Vad är brandfarligt här?"
Så förfärligt.
De tog allt de ägde
och gav sig av genom skogar, över floder och berg till fots,
genom snöstormar, anfallande björnar. Jag kan inte föreställa mig.
Om det är kö på Barney Greengrass, får jag ett sammanbrott.
Om stören tar slut.
Precis. Äntligen når mina föräldrar Ellis Island,
där de omedelbart sattes i karantän i två månader.
- Varför det? - De var sjuka.
De hade allt. Tyfus, lunginflammation, malaria.
De var så sjuka att immigrationsbyrån ändrade deras namn till...
Det namnet duger inte i showbusiness. För judiskt.
Till slut flyttar de in i en hyresrätt på Delancey,
och får nio barn.
För som min mor sa: "Även om man inte har råd att gå på bio,
"blir det lördagskväll. Nåt måste man göra."
Intressant filosofi.
Hon var en intressant kvinna. Inte många kramar, men en överlevare.
Hon jobbade varje dag i sitt liv.
När jag gick i sexan, körde hon tvättbil.
Hon var på väg hem, min far gick över gatan,
han snubblade, föll, och hon körde rakt över honom.
Herregud. Gick det bra?
Visst. Han dog, men annars gick det bra.
Inte roligt.
Det var den värsta historia jag hört.
Två av hennes barn dog. Två hamnade i fängelse.
Den släkt hon hade blev utplånad av nazisterna.
Men trots allt detta, trots alla prövningar och vedermödor,
var enda gången jag såg min mor gråta
när jag berättade att jag skulle bli komiker.
Cigarettautomaten är trasig igen.
Den åt upp mina pengar, så jag grät och de öppnade den och jag tog allihop.
Påminn mig att ta med dig till banken.
Där är Wonder Woman!
Pratar han om mig?
Jag hoppas verkligen det.
Midge! Kom hit!
Okej, men om det här handlar om Jits cigaretter
vet jag ingenting, fråga Mel.
Hallå, det där hörde jag!
Du sitter här bredvid mig. Du får flytta dig.
- Ursäkta. - Hon vill inte sitta i ditt knä.
- Jag flyttar. Jag har flyttat. - Förlåt, Alvin.
- Hitta en plats bara, Al. - Japp.
- Var som helst. - Okej.
- En vägg, en robust servitris. - Jag är ur vägen.
- Hej. - Hej.
Bra. Jag köper en drink till dig.
- Jag har en drink. - Det är ingen riktig drink.
Hon tar det som Shirley Temple drack
när Judy Garland fick rollen i Trollkarlen från Oz.
Den här kvällen var en triumf.
Det gick väldigt bra.
Det var du som gjorde det.
- Nej, du gjorde det. - Gjorde vad?
Gordon, den kvinnan är som en modig upptäcksresande
som vågar hitta det ingen hittat tidigare.
En vits som funkar.
Du överdriver.
Du är Amerigo Vespucci. Sir Walter Raleigh.
Amelia Earhart, om hon hade klarat sig.
Hur känner ni varandra?
- Vi träffades i manusrummet. - Mitt manusrum?
Jag kom in som en svag man och ut som en kung.
- När? - Hon sa: "Berätta din familjehistoria."
Om den är intressant, hittar du det roliga.
De släpper knappt in mig.
Jag gör bara mitt jobb.
Ja, ditt jobb. Skål, då.
Skål.
Jag skulle vilja föreslå nåt.
Jag har ett par nya projekt under produktion.
- Jag tror du skulle passa perfekt. - För vad då?
- Känner du Loretta Young? - Bara från templet.
Jag jobbar på en komedi åt henne.
Är Loretta Young rolig?
Med rätt material blir hon det. Gene Tierney vill också göra teve.
- Känner du Gene Tierney? - Visst.
De är stora stjärnor. Folk kommer att titta.
Jag undrar om du vill komma och jobba för mig.
- Va? - Va?
Du kan välja vilket program du vill.
- Jag skriver inte manus. - Hon skriver skämt.
- Skilda saker. - Som natt och dag.
"Är det intressant hittar du det roliga." Vem sa det?
Jag talade om dig.
Nej. Du talade om handling, om karaktärer. Det är manusförfattande.
Du är kvinna. De som spelar är kvinnor. Vem kan då skriva bättre?
Danny, vad gör du?
- Jag erbjuder ett jobb. - Hon har ett jobb.
Nu har hon ett bättre.
Hon tjänar gott om pengar här.
- Hon tjänar bättre hos mig. - Hur vet du det?
Jag frågar hur mycket hon tjänar och ger henne mer.
Snor du mina författare?
Bara den här. Behåll resten. Förlåt, Al.
- Inga problem. - Nej, nej. Jag hittade henne.
- Så hon tillhör dig? - Såja, pojkar.
Varför gör du så här?
- Det är inte personligt. - Jaså inte?
Jag betalar för dina drinkar!
Okej, jag betalar dem själv.
- Det finns regler! - Vilka regler?
Samhällsregler.
Fan heller. Ser jag talang, tar jag den.
Talang? Jag tror inte att det är hennes talang du vill ha.
- Gordon. - Vad betyder det?
Det vet du.
Jag är gift, dumskalle!
Jag struntar i vem som skriver åt henne, Loretta Young blir aldrig rolig!
Det tror bara en idiot.
Ska vi jämföra bankkonton?
Nu räcker det. Upp med dig!
Skämtar du? Jag var boxare i armén.
Du var boxare i en film om armén!
Jag är åtminstone från Brooklyn! Du är kanadensare!
Vi flyttade dit när jag var fem!
Hör ni! Folk tittar.
Vad är det här? Gordon?
Börjas det nu igen? Jag kastar ut dig!
Gör det! Sist fick du ryggskott i en månad!
Jag hade redan ryggbesvär, ungjävel!
Okej!
Den är här nånstans. Vänta.
Där är den.
Man kan inte vara försiktig nog.
Herman på fornisländska studier nosar sig till en god konjak lång väg.
Så där.
Vi skålar för ert bröllop och för din fru.
- För Miriam. - För Miriam.
Joel, jag bad dig träffa mig här idag
för jag har nåt viktigt att diskutera.
- Okej. - Min dotter kommer att vilja ha barn.
- Ja. Tre innan 30. - Va?
Det är vad hon säger. Tre innan 30.
Tre barn innan 30. Sen kan hon blomstra igen.
- Jag skulle vilja gå vidare. - Javisst.
Som jag sa, ni kommer att ha tre barn
och med all sannolikhet kommer ett av dem vara en pojke.
Vi döper honom till Joel Jr.
Det gör ni inte.
Du ska veta att det finns vissa gåvor
som ofrånkomligen går i arv till den förstfödde sonen
i varje gren av familjen Weissman.
Gåvor? Som ett arv?
Pojkarna Weissman föds med enorma intellekt.
Så stora att de väcker förvåning.
Det kommer att ta tid och först inte märkas.
Men sen, vid sex års ålder, slår det till.
- Ganska oväntat. - Sex.
Du skulle ha sett mig när jag var fem.
Min familj tyckte att jag var pinsamt senfärdig.
Så fyllde jag sex. Resten är historia.
Det här är en uppteckning över varje generation
av förstfödda söner Weissman och deras prestationer.
Och håll i dig. Den är rafflande.
Vi har läkare, advokater, vetenskapsmän, kungar, minst en oboist,
fem författare, en arkeolog, en mycket kreativ mördare.
Min förstfödde blir ingen Weissman.
- Va? - Han blir en Maisel, som jag.
Det spelar ingen roll. Miriam är en Weissman.
Hennes gener kommer att överväldiga dina.
Din förstfödde son kommer att bli ett geni och du måste hantera det.
Jag lovar att han ska få den bästa utbildningen...
Skolor spelar ingen roll.
Det viktiga är en total avsaknad av insatser
från dig gentemot barnet innan han fyller sex.
Va?
Ignorera honom tills han tilltalar dig först.
Får jag inte prata med honom?
Jodå. När han fyllt sex.
Håll tyst innan dess.
- Hur kommunicerar jag med honom? - Miriam gör det.
Om det är mycket viktigt, kan du lämna en lapp.
Abe, det här låter inte klokt.
Lita på mig. Vi fick inte en sån här bok genom att prata med våra söner.
Jag ignorerade Noah fullständigt i fem år.
Samma morgon som han fyllde sex år,
plockade han upp en violin och inom två veckor spelade han Mozart.
Spelar Noah fiol?
Det behövs inte. Han har redan gjort det. Förstår du?
- Inte alls. - Bra. Då har vi en plan.
Välkommen till familjen, Joel.
Drick upp innan Herman känner doften.
Men så drömde jag att en snögubbe försökte knivhugga mig med morötter.
Det var en riktig chock.
Pappa! Kom och sitt!
En till bebis.
- Så spännande. - Eller hur?
Vi försöker få ett till barn. Försöker.
Otroligt att badrumsutrustning finns i så många färger.
Våra liv handlar återigen bara om läkare, dagliga sprutor
och snusktidningar...
Vad då snusktidningar?
Det var inget, mamma. Jag menar att det är stressigt. Och dyrt.
- Förhoppningsvis får vi en flicka. - Det blir värt det.
Jag trodde att man fick rabatt på unge nummer två.
De kan väl återanvända ett provrör eller nåt sånt.
En läkare som gör så vill man inte ha.
För mig går det bra med tre till fem tidigare använda provrör.
Hör du det här?
Jag har inte lyssnat på två månader. Vilken färg ska du välja?
En rosa toalett vore fint.
- Vad är fel på den? - Ingenting.
- Så varför skaffa en ny? - Jag behöver ett badkar.
- Och? - De matchar inte.
Spelar det nån roll?
Räcker du mig laxen?
Varför har du aldrig nämnt Ethans lämplighetstest?
Hans vad då?
Hans lämplighetstest.
Alla barn gör ett prov i början av varje år.
- Hur gick det? - Han misslyckades.
De säger att han inte har potential för nåt annat än glädje.
Är det dåligt?
Ethan är en förstfödd Weissman.
En förstfödd son i familjen Weissman förväntas utmärka sig.
De förväntas inte vara glada.
Att vara glad hindrar honom inte från att utmärka sig.
Så klart det gör.
Inte en enda person som har åstadkommit
nåt värdefullt i livet har varit glad.
Det kan inte vara sant.
Nämn en gladlynt vetenskapsman.
En solstråle till konstnär.
En sorglös nationsfader.
Benjamin Franklin fick väl många ligg?
- Inför barnet? - Jo, det fick han.
Men med tanke på allt han åstadkom, kan han inte ha njutit av det!
Varför blir du så upprörd?
Din son underkändes på sitt lämplighetstest.
Jag såg resultatet.
Han är mer eller mindre olämplig.
Han försökte skriva med suddgummit i änden av blyertspennan.
Han är bara en liten pojke.
En liten pojke som marscherar i cirkel hela dan,
omedveten om den framtid som väntar.
Och det enda hans mor verkar bry sig om är en löjlig rosa toalett.
- Vad är det för fel på rosa? - En toa ska inte vara rosa.
- Varför inte? - Den ska vara vit.
En rosa toa är också en toa, fast roligare.
Allt ska inte vara roligt.
Allt måste inte få en att le.
Ibland måste man bara gå på toaletten.
De ringer och du kommer rännande.
Som en vältränad spaniel.
Sluta, Janusz.
Vi borde skaffa dig ett koppel och en tuggleksak.
Håll mun!
Det där är ett linneskåp!
I linneskåpet förvarar ni bordsdukarna.
Och lakanen och örngotten.
Allt står i boken som ligger orörd i köket!
Tog du möjligen med...
Ja! Jag tog med örter för att göra barn.
Nu ska jag gå in i köket
och laga ditt te så att du kan ge Chaim en syster.
Och när jag är klar,
kommer vi att be telefonbolaget att ta bort vår telefon.
Vi vill inte ha den längre!
Nu vet du varför de alltid vill döda fint folk.
Visst klär hon i sin nya uniform?
Hallå? Jag är här!
Hej, Joel.
Ursäkta att jag är sen. Jag väntade på en leverans.
Vad har du gjort med din son?
Vad då?
Har du pratat med honom?
Pappa, du verkar galen.
Jag försäkrar er att jag menar allvar! Berätta nu!
Naturligtvis har jag pratat med honom. Han är min son.
Jag sa särskilt till dig att ju mindre du säger till honom
- före sex års ålder, desto bättre. - Menade du allvar?
Självklart. Varför skulle jag inte mena allvar?
För att det är rubbat!
Jag berättade om blodlinjen, om Weissmans gåvor.
Det är bara dravel. Det finns inga magiska gåvor.
Du har fel, Joel. För en Weissman gör det det.
Såg du Weissmans familjebok?
Var det boken Zelda pratade om?
Varför skulle Zelda prata om Weissmans familjebok?
Hon går på hela tiden om nån bok.
Det är inget fel på Ethan.
- Har du sett hans grupp? - Vilken grupp?
Han är tydligen med i skolans glada grupp.
Vad är det för fel på det?
Det är otroligt. Han har förstört blodlinjen.
- Nej. Är det så? - Det vet vi inte.
Vad är förklaringen, Rose? Varifrån kommer Ethans glädje?
Han kanske blir olycklig sen.
Sex är åldern.
Jag trodde att vissa förstfödda söner kom igång först vid sju.
Som den där avlägsna kusinen som banade väg för röntgenapparaten?
Jo, men det var under förmildrande omständigheter.
Det fransk-preussiska kriget pågick.
Men det slog in så småningom?
Jag hade räknat med att Chaim skulle vara smart.
Det blir han.
Men tänk om han inte är det? Tänk om han är dum
och vi måste ägna våra liv åt att låtsas att han är smart?
Kedjan är inte bruten.
Tänk om vår dotter är dum och vi har två dumbommar som springer omkring?
Då har de åtminstone Ethan till kompis.
- Hallå! - Ja!
Sluta prata om hur dum min unge är!
Det här är gammal vidskepelse.
Ethan! Ta din syster så går vi.
Det här är sista gången jag vill höra nån säga
nåt dumt om att min son är glad. Är det uppfattat?
- Säg hej då. - Hej då.
Hej då.
Jag älskar tvillingar.
Du ska inte säga vad du har.
Jag vet inte.
- Jag sa inte vad jag har. - "Tvillingar" betyder att du har ett par.
Nej. Det betyder att jag älskar två identiska ting.
Som du och skitstövlar.
Jag lägger mig. Än kan jag skicka en unge till college.
Jag satsar. Det är bara pengar, Pete.
Enligt den yngste chefen i nöjesteves historia.
Inte den yngste. En av de yngsta.
- Synar. - Synar.
Tänk att när jag först träffade dig var du George Toledanos lakej.
Det stod till och med på min dörr.
Jag har gett dig tur, Mike.
Men inte dig.
Sluta fokusera på mig.
Förlåt. Jag går igång på vampyrer med representationskonton. Tio.
- Jag synar. - Jag också.
Jag är ute.
Okej, sista given.
- Här finns goda smörgåsar. - Vilken sort?
Den här har bröd, kött, ost, tomat...
Det vi kallar en smörgås!
Vad lägger du?
- Tio. - Jag är ute.
Jag höjer med tio.
Jag höjer din höjning.
Höjer du min höjning bara för att höja?
- Ja. - Det är inte så man spelar. Mike!
- Vad tror du att han kommer att göra? - Okej. Jag synar.
Par i kungar.
Par i treor.
Och ännu en trea.
Dra åt helvete! Jag tar en smörgås!
De är utsökta. Den här är med senap.
- Ta en paus, allihop. - Det låter bra.
Följ med.
Visst.
- Jag visste inte att du bråkade med Ken. - Nej, vill bara dansa på hans grav.
Varför det?
Han är Shy Baldwins agent.
Vad tycker du om Pete?
Han är inte Shy Baldwins agent.
Pete bokar åt Jack Paar.
Umgås ni artistbokare?
- Har du inga vänner? - Nej. Hör på,
Paar letar nya röster. Programmet är tvåa. Han vill ha mer.
Pete sätter ihop ett potpurri, 12 nykomlingar, 10 minuter,
- Midge är med. - Va?
Han ser fram emot att se henne.
Talade du med honom om Midge?
Hon är den enda kvinnan.
Hon uppträder mot slutet. Hon kommer att briljera.
Vad är du ute efter?
Vad då? Jag trodde du skulle bli glad.
- Gordons show då? - Du känner till regeln.
Det var Georges regel. Han är borta.
Det är Gordons också.
- Få honom att ändra regeln. - Jag är inte varm i kläderna än.
Jag kan inte göra nåt förrän han litar på mig. Hur länge vill du vänta?
Vi räknade med Gordon.
Räkna med Paar. Kom igen, se det som en present.
- Okej. Tack. - Visst.
Jag tror att Ken gråter på toaletten.
Allvarligt, tack för det här.
Självklart. Jag hoppas att Midge slår.
Va? Ja. Tack för det också.
Säkert att det är en bra idé?
Vad sitter i taket nu då?
- Vi tror att det är en katt. - Tror ni det?
Ja, den är snabb.
Och den har en svans.
Du. Kom hit. Jag vill prata.
Vi kan prata här inne.
Nix, för mycket mus. Kom.
Bra. Sitt.
Jag visste inte att du skulle komma.
- När är din entré? - Om ett par minuter.
Då har jag spännande nyheter.
Det älskar jag.
Det blir inget med Gordon.
Är det spännande?
- Miriam... - Det är min lyckodag!
Sluta. Det är inte nyheten.
Nyheten är att du ska provspela för Jack Paar.
Provspela?
Nej. Sucka inte. Det här är annorlunda.
Det är bara för inbjudna, inte för alla. Väldigt selektivt.
Och Paar kommer att vara där.
Det är på riktigt. Det är stort.
Jack Paar.
Jag pratade med bokaren efter pokerspelet.
Vann du?
Jag gick därifrån med allt utom deras kukar i fickan.
Han sa att det bara är 12 komiker på listan och att du är den enda kvinnan.
Du får allt för dig själv.
- Vem sa att Gordon är uteslutet? - Strunt i det. Det här är bättre.
Poängen med författarjobbet var att komma med i programmet.
Se på mig nu. Fan ta Ford. Han är ett barn.
Paar är en legend. Låt Paar presentera dig.
Gordon kommer att se ut som en idiot
och en mansgris som inte släppte fram dig.
Kanske det.
Om du framträder på Paar, blir Gordon förbannad.
Ja.
Tänk vad kul det blir.
Ja.
Så vad sägs om att vi siktar in oss på Paar istället?
Inte en katt!
Definitivt ingen jävla katt!
- Varför får du löneförhöjning? - Hej. Vad då?
Du får löneförhöjning. Varför?
- Får jag? - Ja.
- Säger vem? - Löneförhöjningsfén.
- Varför? - Det är min fråga.
- Visste du inget? - Jag visste inget.
Du kommer att tjäna lika mycket som männen.
Milda makter!
- Mer än en av dem. - Ralph? Är det Ralph?
Det säger jag inte. Ja, det är Ralph.
Det här är mycket allvarligt.
Om det läcker ut, kommer varenda kvinna att vilja bli betald
precis lika mycket som en man för samma jobb. Civilisationen kollapsar.
Precis.
Du är ohjälplig, Mike.
Hallå. Har du en sekund över?
- Nej. - Okej.
Jag antar det.
Jag undrade bara varför jag fick löneförhöjning?
Du vet varför.
Nej.
Jag lade ett högre bud så att Danny Stevens inte fick dig.
Det är så affärer fungerar. Grattis.
- Du verkar nöjd med det hela. - Jag mår fint.
Portad från Toots Shor igen.
Du anföll honom med hans egen serveringsbricka.
Kan jag hjälpa dig med nåt annat?
Nix.
Jag tror inte att han stötte på mig. Jag vet när män stöter på mig.
Det gjorde han.
- Du är inte kvinna. - Du är inte man.
Nej, men nu får jag betalt som en.
Han är slug. Du märkte det förmodligen inte.
Förmodligen inte eftersom det inte har hänt.
Det har hänt. Okej?
Det har det inte, men visst, vad du än säger.
Ja, Midge?
Jag ska provspela för Jack Paar ikväll.
Jag har en fin klänning och allt.
Jag rakade hela benen. Både fram och bak.
Han kommer att vara där. Jack Paar.
Tolv komiker uppträder, jag är den enda kvinnan,
det kan ge mer kött på benen. Därav rakningen.
Jag har en bra turordning. Mot slutet.
Så...
Vill du boka mig först?
Hinna före honom?
Nej? Ja? Kanske?
Okej...
Första,
andra...
Man ska inte backa.
Man säger: "Första, andra", sen går man.
Okej. Tack för tipset, det ska jag komma ihåg.
Jag ska få det här.
Du ska få se.
Vilse på Bermuda.
Jag älskar att vara komiker.
För om folk dömer mig, vet jag att de har druckit.
Jösses, kan nån ge mig en huvudkudde.
Det känns som jag har sett samma kostym klaga på att de har pungvärk i tre timmar.
För det har du.
Är Paar kvar?
Ja. Men han laddar en pistol för att skjuta skallen av sig.
Be honom spara en kula åt mig.
Midge Maisel?
Det är bara en brud på listan. Så varför fråga?
Du kunde vara Midge. Du har tuttar.
Trevligt att nån äntligen har märkt det.
- Jag är Midge. - Du är nästa.
Allt eller inget. Hur ser jag ut?
Som Hanukkahs åttonde kväll.
Upp med tuttarna.
...mrs Maisel!
Hallå där, mina damer och herrar.
Hoppsan, fick ni alla dåliga nyheter på en gång?
Är det obotligt?
Hur många sälungar blev klubbade för att publikhavet skulle grina så?
Är tyskarna i källaren?
De lever!
Härligt.
STÄNGT PRIVAT EVENEMANG
- Du är väldigt rolig. - Tack.
Har du nån arsenik på dig?
Attans. Fel handväska.
Typiskt min otur. En sista cigarett?
Du är inte nöjd med ditt nummer.
Vad finns det att inte vara nöjd med? De hostade och beställde drinkar.
- Som bingo utan vinsten. - Så illa var det inte.
Jaså?
Inte så bra heller.
Men du var bra.
Jag var okej.
"Okej."
Visst.
Hon drar alltid fulla hus.
Vi ses, Eugene.
Jag säger som det är. Det funkar inte. Okej?
- Vad pratar du om? - Jag förstår det inte.
Vad menar du?
Jag förstår inte. Hon är tjej, hon är söt.
Hon har en fin klänning och vad gör hon?
- Hon är rolig. - Jag vet inte vad jag säljer.
Du säljer en komiker.
Jag förstod bara inte.
- Jack skrattade. - Jack sa att han inte förstod henne.
Men publiken fattade. Hörde du dem?
De skrattade hysteriskt åt allt hon sa.
- Det var en trevlig publik. - Så fan heller. Hon var bäst.
Ingen av grabbarna kunde mäta sig med henne.
Hon krossade dem. Det vet du.
Jag vill prata om din andra artist.
Vilken artist då?
James Howard. Han är het.
Ja, det går bra för James.
Det ryktas att han är en stjärna.
Kan vi återgå till Midge?
- Nej till Midge. Jag vill boka James. - Va?
Jag skulle älska att ha med honom. Han får gott om tid.
Sex minuter. Och sen prata med Jack.
Vi gör det spännande...
Du har aldrig sett James. Du vet inte om han är rolig.
Jag vet att folk pratar om honom. Det är vad jag vet.
Fy fan, Pete. Ikväll handlar det om Midge.
- Men... - Jag diskuterar inte James.
Jag diskuterar kvinnan på scenen ikväll
som sopade golvet med alla de 11 killarna.
Jag vill ha James.
- Jag tänker inte... - Boka honom.
James är fantastisk. Jag har sett honom. Han blir bra för programmet.
- Du, Midge... - Det är okej.
Du behöver inte förstå mig.
Jag förstår mig inte själv ibland.
Vissa morgnar vaknar jag och tänker: "Vem är du?"
"Varför har du de där kläderna?" Jag förstår.
- Låt mig sköta det här... - Nej, Susie.
Skada inte James.
Gör inte det. Jag är okej.
Verkligen.
Du har klass, Midge Maisel. Det medger jag.
Det är alltid nåt, eller hur?
Tack för chansen, Pete. Verkligen.
Jag hoppas kunna säga "Vad var det jag sa" nån dag.
Jag med.
Jag ringer dig imorgon.
Okej, vi pratar datum.
Visst.
Jack Paar. Det var som fan.
- Japp. - Min morsa kommer skita på sig.
Hon kommer skita, svimma,
vakna upp och skita igen.
Det blir en jobbig kväll för din morsa.
Alltså, vilket år.
För sju månader sen jobbade jag på det där kycklingstället
och nu är jag med i en film och ska vara med på Jack Paar.
Jag vill inte vakna.
Det går bra, det är ett som är säkert.
- Så när vill de ha mig? - Jag vill prata om det.
Jag kan när som helst. Jag ställer in annat.
Vill Jack ha mig, kan han få mig.
Jag vill att du tackar nej.
Va? Varför?
Det är inte din tur.
Vad betyder det?
Det går fantastiskt bra för dig utan Paar. Du behöver honom inte.
Låt filmen ha premiär och gör Paar sen.
Varför?
Jag sa ju det. Det är inte din tur.
Vad tror du om göra det till min tur?
- James... - Du bokar det, Susie.
Jag tycker inte vi ska det.
Antingen ger du mig ett bättre skäl,
för det du sa betyder ingenting,
- eller så bokar du det. - James...
Boka mig, annars hittar jag nån annan.
Knasigt ställe.
Mamma var tydligen så nöjd med filmandet idag
att hon vill komma tillbaka för fler tagningar.
Så det ser mer "filmiskt" ut.
Hon lärde sig nya ord idag. "Filmiskt" och "uppfattat".
Den här reklamfilmen har redan kostat tre gånger vår budget.
Vad kan jag säga?
Kom till Jesus. Se mig som din frälsare.
Hur ska du kunna frälsa en judinna?
Din mammas hobby...
Låt aldrig mamma höra dig säga så.
Då gör hon örhängen av dina testiklar.
Hennes affärsverksamhet har blivit en enorm ekonomisk belastning för dig.
Hur enorm?
King Kong versus Fay Wray.
Jag får åtminstone leka liten flicka igen.
Läget på Madison Ave var dåligt. Men var du tvungen att köpa byggnaden?
- Varför ringde du inte? - Telefonerna var klibbiga.
Företaget tjänar inga pengar. Vi borde överväga att lägga ned det.
Vi kan förhandla om avgångsvederlag och försöka sälja byggnaden.
En förlust, men vi måste städa upp i din bokföring.
Du kan betala din mamma en lön. Direkt från dig till henne.
Mer än hon tjänar nu.
Susie, stötta mig.
Han skämtar inte. Siffrorna är dåliga.
Jag uppskattar det,
men det här stället är viktigare för min mor än nåt annat.
Det kommer att förbli öppet så länge hon vill.
Jag vill inte att hon ska oroa sig eller känna sig misslyckad.
Vi ska fortsätta säga att affärerna går bra
och göra så många reklamfilmer som hon vill,
för det är allt jag kan göra under den tid hon har kvar.
- Boka turnén i Australien. - Tidigt imorgon.
Miriam, jag fick precis en lysande idé. Vittnesmål!
Vi filmar alla mina framgångshistorier och gör en serie reklamfilmer med dem.
Det kan påverka allt vi just gjort,
men när det väl gäller så gör vi bara om det igen.
Vad tycker du?
Det är en fantastisk idé, mamma.
Badrummet kommer inte att bli klart i tid
och hela stället luktar mögel,
så jag kan inte ha mitt event här.
Jag måste hyra en lokal.
Jag får ta av mina egna pengar, det kostar en förmögenhet.
Jag vet att du inte bryr dig!
Du tycker att det jag gör är dumt och fjantigt!
Det gör inget. Det betyder ändå nåt för mig.
Esther.
Jorden exploderar, hörde du?
Nej då. Det var bara nåt som föll. Det är okej. Gå tillbaka och lägg dig.
Miriam? Mår du bra?
Miriam.
Inte nu, pappa.
- Var är Nancy? Maten är kall. - Hon har en dejt.
En dejt? Med en pojke?
Ja, älskling, en dejt. Potatis?
- Distrahera mig inte. - Du älskar potatis.
- Jag vill inte prata om potatis. - Okej. Morötter?
Carole, vår dotter är 15.
- Danny... - Inte förrän hon är gift.
Då kan hennes man bestämma.
Kan du ta det, älskling?
Visst. Men när jag kommer tillbaka ska vi ta ett snack om
vem som bestämmer här hemma. Jag.
Vid närmare eftertanke var det snacket. Det räcker.
Du skojar.
- Är Nancy här? - Nej, hon tog värvning.
Hur länge då?
Vad heter du?
Skippy.
Valde dina föräldrar namnet?
- Ja. - Med avsikt?
Ja.
Vet de att du inte är en valp?
Danny, släpp in pojken. Han blir förkyld.
Det är en hall, inte en tundra.
Okej, kom in.
Ni har verkligen ett fint hem, mr Stevens.
Planerar du ett inbrott?
Du tog med blommor till Nancy.
Få se nu, när fick jag blommor senast?
När portvakten bar upp en bukett av misstag.
Han tog fel på lägenhet.
Skippy, kom.
Sitt.
Duktig pojke.
Jag kan fortfarande inte komma över ditt namn.
Jag ska ställa några frågor.
- Dejtar du mycket, Skippy? - Nej.
- Gillar inte tjejerna dig? - Va?
Är det nåt fel på dig?
Det tror jag inte.
Hej, Skippy.
Hej, Nancy. Vad fin du är.
Tack. Vi borde gå.
Jag är inte klar med Skippy än.
- Följ mig. - Varför?
- Jag ska springa ikapp med honom i hallen. - Va?
Jag vill se vem som springer fortast.
Dags att gå, ni två. Ha så kul. Var hemma kl. 22.30.
22.30? Vad är det här? Spanien?
Var hemma kl. 20.45.
Men pappa...
Danny, får jag prata med dig?
- Varför? - Jag vill bara prata med dig.
Han började.
Din dotter är på väg till sin första dans som ung dam.
Ska du verkligen förstöra det?
Jag vill verkligen säga ja.
Nej.
Det är mannen jag gifte mig med.
- Ha så kul, ni två. - Nancy...
Jag vet, pappa, hemma vid 22.30.
Jag tänkte bara säga att du ser vacker ut.
Tack, pappa. Jag älskar dig.
Hej då.
Så rart. Men det räknas inte.
Om jag inte ser henne varje dag, saknar jag henne
Jösses, vilken spänning varje gång jag kysser henne
Tro mig, för jag är besatt
Åh, Nancy, av ditt vackra skratt
Hör du nånsin bröllopsklockor ringa?
Hennes röst har samma rena klang
När vi talar med varann
Kunde man tro att hon sjöng
Hör henne bara säga hej
Jag svär, jag kan inte tacka nej
Synd att hon inte har nån syster
För ingen är som min Nancy
Med henne är ingen dyster
Undertexter: Sara Ritzén Awunor
Kreativ ledare: Elsa Hallström